Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mami.
Otoč se, mami!
Mami, otoč se! Jsi v Totálně skrytý kameře!
Pozdrav. Zakřič!
Máme dům plný lidí. Můžeme ti zavolat zpátky?
Dobrý den. Jak se jmenujete, pane?
Jste ve Skryté kameře.
Podívejte na tu kamerku v rohu za skříňkou.
- Nejsi moc blízko? - Ano, to je kamera.
- Nejsem zaostřený, Rachel. - Zakřič.
- Pět plechovek vody? Panebože! - Přesně tak.
Rachel, tohle bude tak nudná nahrávka!
Točíš, jak někdo nalívá pět plechovek vody.
Dobře, mami, tati, můžete se představit?
- Začni ty. - Dobře.
Jsem Karen Masonová.
Já jsem Barry Mason.
A Knižní cirkus máme od roku 1982,
takže 33 let.
Což je dlouhá doba, ať člověk dělá cokoliv.
Můžete říct, co Knižní cirkus je?
DCERA KAREN A BARRYHO
Tak jo, Joshi, můžeš mi popsat naši rodinu?
Jaká je máma s tátou?
Myslím, že jsme...
Jsme dost tradiční rodina. Myslím,
že jsme normální, soudržná rodina.
Jen nás chci nahrát.
Hej, Micahu, přestaň. Micahu!
Snažili jsme se vypadat jako perfektní rodina.
Micahu, ty ses pohnul.
Máma je určitě hlavou rodiny,
ale zároveň má měkké srdce.
Ještě jednou!
Má silnou vůli
a tvrdě si jde za svým.
Jak bys to popsal tátu?
Neprašť se o ty tyče.
Táta je jeden z mála lidí, kteří jsou v jádru šťastní.
Je to prostě šťastnej chlap.
Co znamená to červený světýlko?
- Tati, můžu vlézt dovnitř? - Jo.
Tati!
Vždycky, když se ztratil v nákupním středisku, popsali ho
jako plešatého chlapa s úsměvem na tváři.
Byli určitě jako dvojice „hodný a zlý policajt“.
Víš, já... Ne že bych byla máma, co jen vozí děti na kroužky,
ale rozhodně jsem byla pracující matka se třemi dětmi.
Nechtěli jsme, aby věděli, co děláme,
protože by si s nimi děti třeba nesměly hrát.
Tahle piñata je dost těžká.
Nikdy jsme o tom nemluvili.
Bylo jasné, že takhle tahle rodina funguje.
O rodinném podnikání se v rodině nemluvilo.
Když se nás ptali, co naši dělají, odpovídali jsme: „Vedou knihkupectví.“
„Vlastníme knihkupectví.“
Tak zněla oficiální verze.
Někdy jsme do obchodu chodili,
protože nás máma vezla domů a musela se tam zastavit.
Měli jsme přísně nařízeno neustále klopit oči k zemi,
když jsme procházeli určitými částmi obchodu.
„Nerozhlížej se. Dívej se na podlahu.“
Jenže...
to víš, oči leckam zabloudí.
Jednou jsem vzadu v máminým autě našel kazetu VHS.
Schoval jsem ji a několik měsíců počkal.
Když jsem byl konečně jednou doma sám,
běžel jsem tam, kde jsem ji měl schovanou.
Jenže to byla beta a já si ji nemohl pustit.
KNIŽNÍ CIRKUS
Takže Knižní cirkus je knihkupectví,
kde se prodává tvrdé gay porno.
PŮVODNÍ DOKUMENT NETFLIX
DO 18 LET VSTUP ZAKÁZÁN
GAY LITERATURA FAKTU
Chodil jsem kolem Knižního cirkusu
a myslel jsem si, že je to jen knihkupectví
s cirkusovou tematikou.
Pak jsem šel dovnitř a zjistil, že je to mnohem víc než obyčejné knihkupectví.
Měli tu celé oddělení, kde bylo porno,
p-o-r-n-o, chápete?
Bylo to skvělé.
Zásoby gurmánského sexuálního materiálu pro všechny úchyly v Americe.
Tím se Knižní cirkus pyšnil.
Všichni ti muži tu bez obav zkoumali svou sexualitu.
Bylo to bezpečné místo, kde se mohli gayové seznamovat.
Potkávali se mezi regály s knihami.
Byl to střed světa gayů v téhle čtvrti.
ZÁPADNÍ HOLLYWOOD
V pořadu Dva ve městě se vždy podíváme
na některé slavné i nechvalně známé ulice jižní Kalifornie.
A Lou Lauren nás dnes vezme na Boulevard Santa Monica.
Tahle podoba bulváru je známá většině cizinců.
Ulice má ale také svou neveřejnou stránku,
které si cizí lidé všimnou jen tehdy,
když jim dojde, že všichni lidé, co tu vidí, jsou muži.
Kdy jsem se přestěhoval do Los Angeles, hned první rok jsem našel přátelské místo.
Západní Hollywood byl převážně místo pro velmi mladé gaye.
Říkali mu Boystown - Město chlapců.
Kdo tenkrát homosexualitu přiznával, byl vyděděnec
a dělal jen to, co vyděděnci dělají.
Hledal sexuální partnery na veřejnosti,
používal kapesníkové barevné kódy...
Lidi neříkají: „Radši bych se měl schovat v koutě. Co když mě tu uvidí šéf?“
Ne, myslím, že emancipace gayů je fakt, není to problém.
Jmenuju se Alexej Romanoff.
Jsem jeden z posledních žijících účastníků
demonstrace u Black Cat.
Na Silvestra 1966
udělala policie razie ve dvou gay barech.
Dvě nebo tři vteřiny po půlnoci,
když v Black Cat hráli písničku „Auld Lang Syne“,
začala policie zatýkat lidi, co se líbali.
Báli se,
protože kdyby to vyšlo najevo, mohli přijít o práci
i o domov.
Kvůli tomu incidentu začaly demonstrace proti policejní brutalitě
před nejstaršími gay bary v Los Angeles,
Black Cat a New Faces.
Tehdy to byla největší demonstrace v zemi.
Bylo to dva a půl roku před nepokoji v Stonewallu.
Z New Faces se stal Knižní cirkus.
To knihkupectví bylo moc důležité,
protože nabízelo literaturu, která pojednávala o našem životě.
Byli jsme skrytí lidé, o kterých se nemluvilo,
protože ostatním připadali nechutní.
Nemůžu ani vysvětlit, jak jiné to tehdy bylo.
V zásadě nikdo nemohl říct nahlas, že je homosexuál.
Porno vždycky mělo v gay komunitě své místo,
protože jsme něco takového nevídali.
Vidět nahé muže, kteří se nebojí...
Dodávalo nám to pocit hrdosti.
Knižní cirkus pro mě byl první náznak,
že jako gay nejsem sám.
Být tenkrát gay nebylo snadné
a tohle knihkupectví
mi dodávalo bezpečí. Díky němu jsem nespadl do průšvihu.
Jak nám dneska jde prodej?
Pomalu.
Bude to lepší.
Jako každý den, co?
Některé VHS se asi prodaly, ne?
- Jo. - Fakt?
- Jo. - Něco málo.
Ráno jsem tu našla tohle.
Někdo přinesl heterosexuální kazety VHS a jsou v dobrém stavu.
Nevím, kdo si koupí heterosexuální kazety VHS,
ale byly zadarmo.
Vyměnili jsme je za knížky, které prodáváme za dolar.
Tohle jsou prášky. Tomuhle se říká erekční kroužky.
Proč je tu tohle?
Nevím, proč to dali sem.
Dobře.
Prý tu máme krysu.
Dneska ráno ji někdo ze zaměstnanců viděl támhle.
Jídlo tam nemáme, ale chtěli jsme ji chytit,
než se přesune sem a sežere nám svačinu.
V přední části obchodu máme zboží, co se prodává nejlíp.
Tenhle časopis, Handjobs, se nedávno přestal vydávat.
Vydavatel si místo něj pořídil kuřecí biofarmu.
Jestli od něj budu objednávat, budu muset brát kuřata.
Tohle je naše část pro dospělé.
Je slavná.
Tohle je jedno z našich nejlepších oddělení.
Říkáme mu „Viděno dříve“.
Jsou to...
DVD s tvrdým gay pornem,
která si u nás zákazníci v průběhu let kupovali.
Nevím, jestli je to jedno z těch hodně dobrých.
Jednu dobu jsme na ně měli akci 1 + 1.
Ten se jmenuje se Nude and Rude, režíroval ho Carl Stanyon.
Stojí jen 3,95 dolaru,
ale ani tak to není horký zboží.
Někdy přijdu do práce
a mám pocit, že tu jen přesouvám lehátka na palubě Titaniku.
Vezmu film za sedm dolarů, zlevním ho na tři
a přesunu to z téhle strany regálu na tuhle.
Jsme jen stárnoucí, chřadnoucí podnik.
Začínala jako novinářka,
nechtěla dělat nic jiného.
Okolnosti ji ale zavedly jinam.
Když si vezmeš máminy rané reportáže,
má interview s Larrym Flyntem a článek o raziích v pornoknihkupectvích.
- Fakt? - Jo.
- O tom kdysi psala? - Jo.
To jsem netušil.
Já taky ne, než jsem našla její články.
Byla to naše malá...
skupina zaměstnanců v Daytonu.
Páni! Jsi oblečená docela sexy.
Jo. Měla jsem hezkou postavu. Podívej.
Cože?
- Jo. - Cože?
Rachel, co budeš s těmi věcmi dělat?
Vždyť já jsem se do toho zapojila náhodou.
Ty nejsi z těch, kdo, dělá dokumenty.
Ty taky ne.
Jestli si to chceš vzít a udělat koláž...
Mami, já nevím, co s tím udělám.
Přestaň kritizovat každý možný zvrat událostí.
Chci najít ten článek o Flyntovi.
Podívej.
„Šest zadržených v raziích na pornoknihkupectví.“
To by mohlo být ono...
„Soudní systém se v pátek dal do pohybu
v případech šesti mužů obviněných z prodeje obscénních materiálů
v knihkupectvích s pornem v centru Cincinnati.“
S Karen jsme se seznámili na střední.
Byla společenská, zvídavá,
zajímala se o všechno.
Karen vždycky chtěla být novinářkou.
První skutečnou novinářskou práci jsem měla ve Wall Street Journal v Chicagu.
Pak mě najali v Cincinnati Enquirer.
Redaktor právě dorazil.
Začíná typický pracovní den v novinách.
Specializovala jsem se na trestní právo.
Měla jsem zvláštní projekt,
rozhovor se soudcem Nejvyššího soudu Potterem Stewartem,
který se proslavil výrokem o obscénnosti:
„Obscénnost neumím popsat, ale poznám ji, když ji vidím.“
S Larrym Flyntem jsem dělala rozhovor do seriálu o barech Hustler.
Nedalo se vůbec tušit, že to budu dělat,
protože kdybych ve dvanácti neutekl z domova,
ČASOPIS HUSTLER
neměl bych do čeho píchnout.
Bylo jasné, že má ambiciozní koncept,
a vypadalo to, že bude úspěšný.
Co se děje na té fotce, kde se díváš za auto?
Někdo tam byl v nějakém domě,
chtěli ho dostat ven.
Myslím, že se tam střílelo.
Vždycky chtěla zajímavější příběhy.
Má ráda složité věci.
Nečekala jsem, že v novinařině vyhořím,
ale dobrý novinový příběh je často něčí tragédie.
ČTYŘI ŽENY ZAVRAŽDĚNY
Psala jsem o leteckých katastrofách, o vraždách i o autonehodách.
Nakonec se buď strháš,
nebo řekneš, že to stačí.
Přijela jsem do LA navštívit rodiče
ve víře, že pojedu na Aljašku a budu spisovatelkou na volné noze.
Na Aljašku jsem nikdy neodjela
a novinařinu na volné noze jsem nikdy nedělala.
Tehdy jste se seznámili?
Seznámili jsme se na židovské párty pro nezadané ve Woodland Hills.
Byla už tma. Nevím, proč to začalo tak pozdě.
Když jsem tam přišla, nějaké ženy zrovna odjížděly, že prý je to tam hrozné.
Říkaly: „Nepojedeš s námi?“
Řekl jsem si, že jsem tam jela dlouho, a tak chvíli zůstanu.
Zahlédl jsem hořící cigaretu.
Řekl jsem: „Támhle je nějaká holka.“
Přišel za mnou a začali jsme si povídat.
Byl to velmi zajímavý rozhovor.
Celou dobu jsem jí neviděl do obličeje. Byla tam tma.
Navrhl, abysme šli na kafe.
Když přišla, viděl jsem ji vlastně poprvé.
Připadala mi hezká.
A od té doby jsme spolu chodili.
Měl motorku.
Máma z toho nebyla nadšená.
Za sedm měsíců jsme se vzali.
Měla jsem modré šaty.
On měl sako, za které jsme zaplatili pět dolarů.
Bylo zlevněné.
Hodně barevných proužků.
Pamatuju si, že říkala, že je to génius
a vynalézá různé věci.
Nastoupil jsem na filmovou katedru UCLA.
Jim Morrison a jeho přítel Ray Manzarek.
Ti dva spolu kamarádili.
A protože jsme byli na stejné katedře, točili jsme spolu filmy.
Co se stalo?
Jak to, že moji rodiče, stát nebo univerzita nemysleli na budoucnost?
První práci u filmu mi dal Linwood Dunn.
Když jsem s ním začal pracovat,
dokončovali jsme zvláštní efekty k filmu 2001: Vesmírná odysea.
Světla, pánové!
A pak přišel Star Trek, na něm jsme dělali tři roky.
Použili optické tiskárny.
U zvláštních efektů se s nimi pracovalo běžně.
Věděl jsem toho hodně o barvách a světlech
a vymyslel jsem pomůcku pro zařízení na dialýzu.
Musíme zmínit, že jeho otec měl nemocné ledviny.
Dobře. Tak jsem vymýšlel věci pro něj a pak...
Musíš říct proč. V té době
se Barry učil používat přístroj, který jeho otci čistil krev.
Hned první večer praskla trubička. Málem umřel.
Málem.
Řekl jsem si, že vyrobím přístroj, který by detekoval,
kdy je trubička červená a kdy bílá.
A tak jsem vymyslel způsob, jak to udělat.
Takže jsi aplikoval znalosti technologie zvláštních efektů
na zdravotnický přístroj
- bez jakékoliv předchozí zkušenosti? - Jo.
Zavolal mi technik, který mě školil:
„Barry, musíš dát výpověď.
Ten tvůj přístroj je tak dobrý, že jsem ho ukázal firmě,
která vyrábí stroje na dialýzu.
Objednají si jich 325.“
Skromně jsme se živili jako vynálezci vybavení na dialýzu.
Jenže pak se pojištění odpovědnosti vyšplhalo na 35 000 dolarů.
Asi tolik jsem tehdy vydělával.
Doktoři řekli:
„Jestli si to pojištění nemůžeš dovolit, jdeme od toho.“
Nebyli jsme na tom vůbec dobře.
Čekali jsme rodinu a museli jsme se nějak živit.
Základní jednotka společnosti
je rodina.
PROKURÁTOR - OHIO
Zničíte-li rodinu,
zničíte společnost.
Jsem pevně přesvědčen, že pornografie a obscénnost
je útok na rodinu.
Rozhodl jsem se už dávno. Jestli budu medvěd, budu grizzly.
Nepoložím se na záda před ním ani jiným prokurátorem v Americe,
protože tahle země mi patří stejně jako jim.
Většinu 70. a 80. let
jsem bojoval s cenzurou po celé zemi.
- Moc ráda vás vidím. - Těší mě.
Dal jste do L.A. Times inzerát na drobné distributory.
Protože zavedení distributoři
můj časopis odmítli distribuovat.
Tak jsem šel do řady knihkupectví a sekundárních distributorů.
V den, kdy jsem prodal všechna naše práva na ty stroje,
přišla Karen. Ještě jsem spal.
Ukázala mi celostránkový inzerát Larryho Flynta,
kde se psalo, že hledá distributory.
Klidně to mohl dělat,
protože nic jiného prostě neměl.
Ten den jsem si přispal,
protože jsem neměl co na práci. Vzbudila mě s tím inzerátem.
Zavolal jsem nějaké paní.
Měl jsem poslat objednávku na 2 500 časopisů.
Řekla, že nás zařadí jako distributora, jestli máme náklaďák.
A já na to, že náklaďák mám.
Neměl jsem ho, ale mohl jsem si ho půjčit.
Nemohli jsme si dovolit se neuživit.
Museli jsme přijít na to, co budeme dělat.
Barry jezdil našim malým autem po obchodech s alkoholem v okolí.
Říkal jsem: „U svého prodejce to nekoupíte.
Koupíte si to u mě?“
Na konci dne jsem měl 2500 objednávek.
Vaši rodiče patřili mezi vůbec první distributory
v téhle oblasti.
Obchody rostly, dařilo se jim.
Řekl jsem Karen: „To šlo hladce. Třeba získám víc zákazníků.“
Vydělávali jsme dost peněz, abychom mohli fungovat,
a přemýšleli, co budeme dělat.
Flynt mezitím převzal další časopisy.
Takže jsme měli několik titulů pro gaye.
Jeden. Měli jsme Blueboye.
Blueboy byla jedna z prvních úspěšných gay publikací,
které nevycházely tajně.
Těžko hledali distributora,
a tak přišli za mnou.
Pak získal i Honcho a Mandate.
Tehdy to byly ty nejlepší gay časopisy.
Měli jsme tisíce titulů:
časopisy o pletení, zpracování dřeva, zbraních...
- New York Review of Books. - Jo, fajn tituly.
Snažili jsme se mít lepší časopisy. Prodali nám je.
V jakém smyslu lepší?
Jako New York Review of Books.
New York Review of Books se nikdy moc neprodával.
Zato Hustler šel na dračku.
Pamatuju si, jak jsem slyšel, že Barry distribuuje Hustler,
a Knižní cirkus nebo Cirkus knih byl na jeho trase.
Ten obchod odebíral 600 časopisů pro gaye.
Naložil jsem si celé auto jen pro ně.
Knižní cirkus měl problémy s proplácením faktur.
Barry zavětřil příležitost a skočil po ní.
Když přestal platit, šel jsem za jeho manažerem.
Řekl: „Je těžce závislý na kokainu
a neplatí nikomu.“
Zavolal jsem majiteli té nemovitosti a nabídl mu půlku nájemného.
Tím jsme fakticky do obchodu vstoupili a problémem byly jen výhrůžky
původního majitele, že mě zabije.
Naštěstí to neudělal.
Byla tam velký svítící štít s nápisem „Cirkus knih“
a museli jsme ho přejmenovat.
Navrhl jsem: „Víš co?" Přeřízneme štít v půlce
a prohodíme ta slova.
Nevěděla jsem, že jsi to prohodil.
Je to naše obchodní strategie v kostce:
Jak to můžeme udělat levně? Třeba to nebude fungovat.
Když se teď podíváš na obchod, všechno se tak trochu rozpadá.
Neupusť mýdlo. Uvidíme, co se tu o tom píše.
Co hledáš?
Snažím se najít něco,
co není tak explicitní.
Co chce?
Prý chce bělocha a bez penetrace.
Vypadají ti chlapi jako běloši, Jorge?
- Jo, všichni jsou bílí. - Všichni?
Dobře.
Tak jo, vezmeme si tohle.
Co tihle, jsou to běloši?
Všechny tyhle krabice jsou plné DVD.
Všechny tituly na tom seznamu jsme vyrobili my.
- To všechno jste dělali sami? - Jo, zaplatily vám vysokou.
Tahle videa mi zaplatila vysokou?
Každopádně nám pomohla.
V kterém roce se vyrobila?
Nesmíš ty modely fotografovat. Dali by se vystopovat.
Mami, fotím jen názvy.
Musíš přestat natáčet, Rachel.
Co teď, mami?
Teď jedeme na výstavu ANME,
Adult Novelty a něco Expo.
ANME.
Už tam nikdy nepůjdu. Teď je to naposledy.
Proč?
Protože to nemám ráda.
Řekla, že se setkáme v hale, ale já nevím, kde to je.
Můžeš se na chvíli zastavit? Dám ti mikrofon?
Nemůžeš mi pořád říkat, co můžu a nemůžu.
Vedu menší byznys
a většinou nemusím nikoho poslouchat.
- Je tady Ellen. - Ahoj, Ellen!
Přinesla jsem ti objednávku.
Promiňte.
Jo, tentokrát máme větší kameru než minule.
- Nechtěla jsem se praštit do hlavy. - Tohle je objednávka.
- Dobře? - Dobře.
Co máš tentokrát speciálního?
Je to velká specialita.
Ničí to opary.
No, tamto nám nebylo na nic.
Dej nám jen to, co prodáváme vždycky.
S novým zbožím se nám nevede.
Pak tu mám něco, co mají všichni rádi,
Anální lubrikant.
- Který to je? - Tenhle.
Prodává se moc dobře. Je to náš silikon.
Je tam hřebíček, takže jako by umrtvuje.
Takže nenatrhne...
- Máš menší velikost? - Jo.
- Tak mi jich pošlete asi 12. - Dodává se v akváriu.
Tak jo.
- Jedno akvárium? - Jo.
Přidej ho k tomu.
To je hezká objednávka, Ellen.
Objednáváme ty prášky z Číny.
Asi vám jich zbývá jen 200.
Máme jich spoustu. Dostali jsme jich hodně.
Pořád se to dobře prodává?
- Zdravím. - Jak se máte?
- Rád vás. Jak se vede? - Dobře.
Jo?
Jak se má Barry?
Dobře.
Co se stalo Frankiemu?
- Vy jste z Knižního cirkusu v LA? - Ano.
Byl jsem u vás.
- Vy jste majitelka? - Jo.
Gratuluju!
Ahoj.
Tak co máte kromě dobrého názvu?
To je pro gaye?
Ne nutně.
- Svorky. - Dobře.
Nic mi nevysvětlujte. Jen...
Pokud to není pro gaye, nechceme to.
Co by se vám hodilo?
Tady je celá stěna věcí.
Já se na to moc ráda nekoukám.
Umím si toho všimnout, aniž bych se na to dívala.
Tahle stěna by se nám asi hodila,
ať je to cokoliv.
- Můžeme už jít? - Jo.
Najali jsme lidi, kteří obchod vedli starým majitelům.
Naučili nás, co jsme potřebovali
a jak získávat zboží, což je klíč ke všemu.
Jsem jeden z nákupčích kondomů, lubrikantů,
a některých videí.
Nechávají mě rozhodovat.
Když udělám chybu, nic se neděje.
Karen a Barry byli prostě nejlepší.
Byli na mě tak hodní!
O práci v pornoobchodu jsem vždycky snil.
Jsem podivín a asi trochu úchyl.
Když to tu ještě klapalo, žilo to tu.
Lidi utráceli za knihy, časopisy,
za cokoliv chtěli.
Za necelý měsíc jsme otevřeli a první den jsme vydělali přes 1000 dolarů.
Časopisy máte na téhle straně
a kreslené časopisy a porno tady.
Za Knižním cirkusem byla ulička. Říkalo se jí Vazelínová.
Každé město s početnou gay populací
má svou Vazelínovou ulici.
Bylo to místo, kde se odehrával gay sex.
V uličce za Knižním cirkusem jsem přišel o panictví
s policajtem v zácviku.
Byla to sexuální fantazie každého queer kluka.
Hned svůj první večer v obchodě jsem v tom rohu viděl chlapa,
nebyl ani na té straně s pornem,
s kalhotama dole. Honil si ho.
Pomyslel jsem si: „No do prdele! Můj první večer a tohle!“
POUZE ZAMĚSTNANCI
Dalo se projít do zadní místnosti. Vedly odtud schody na půdu.
A...
Měl jsem na půdě sex.
Ne v pravém slova smyslu, ale...
Nikdy jsem tam nahoře nebyl.
Ani nevím, že ta půda existuje.
To jsem teda zanedbal.
Slyšel jsi o tom někdy?
Slyšel, ale nemyslel jsem si, že jsou takoví blázni.
Celý ten provoz byl trochu praštěný,
takže by to muselo být něco neuvěřitelného,
aby mi to připadalo fakt šílené.
Když vešel Barry, nic se nezměnilo.
Dál jsem si četl časopis.
„Ahoj, Barry, jak se máš?“
Když vešla Karen,
časopis letěl dozadu.
Tvůj táta byl moc laskavý.
V rodině nenosí kalhoty on.
To bych na kameru říkat neměl.
Dávali jasně najevo, že nesmím dělat žádné blbosti.
„Když nám něco ukradneš, dostaneš okamžitě padáka.“
V 80. letech bylo porno drahé
a někde bylo nezákonné.
Když jste ho prodávali, mohl jste vydělat spoustu peněz.
Jeden manažer nám řekl,
že máme otevřít Knižní cirkus v Silver Lake,
že to bude náš největší obchod. Měl pravdu.
Nepohoršuje je to ani nešokuje. Je to jejich práce.
Jako by prodávali z vozíku jablka.
Myslím, že jsme o tom neměli žádné pochybnosti.
Jen jsme si mysleli, že to bude jen dočasné,
dokud se neobjeví
něco solidnějšího.
Protože jsme měli vysokou školu.
Tohle by nedělal jen tak někdo
a my jsme nikomu neříkali, že to děláme.
Co vás vedlo k rozhodnutí točit filmy pro dospělé?
To bylo málo. Jo, to je ono.
Někdo znal známého producenta tvrdého gay porna,
Matta Sterlinga.
Hledal rozumného distributora,
kterému mohl věřit.
Chystal nový film, který měl být zaručený hit,
protože v něm hrál tehdy také slavný
Jeff Stryker.
- Ten už slavný byl. - Velmi slavný.
Jeff Stryker byl superstar gay porna.
Byl jeden z největších.
Nehledejte v tom dvojsmysl.
Jsi ochotný dát mi, co chci?
Cokoli.
Dobrý den. Jsem Jeff Stryker.
HVĚZDA PORNOFILMŮ
Tady mě máte.
Tohle je akční hrdina Jeff Stryker.
Je 30 centimetrů vysoký, anatomicky odpovídá
a penis je polohovatelný.
V tom mám výhodu oproti Kenovi.
Nikdy byste nečekali, že zrovna oni budou distribuovat pornofilmy po světě,
ale dívali se na to stejně jako já.
Vytváříte výrobek,
je to otázka nabídky a poptávky.
Jde jen o obchod.
Byla to prostě příležitost.
Tak jsme založili firmu,
která vyráběla tvrdé gay porno.
STRYKER FORCE
Vyrobili Stryker Force
a bylo těžké držet krok s poptávkou.
Lidi nám volali
a chtěli, abysme hned poslali kazetu.
Říkal jsem: „Ještě to nemám, nemůžu to poslat.“
Všichni to zoufale chtěli.
Pozvali jsme ho do obchodu podepisovat kazety. Byla tam dlouhá fronta.
Barry tam nosil stohy krabic
a já je pořád podepisoval.
Když se lidi dozvěděli, že distribuujeme,
po nás chtěli abysme dělali jejich videa.
Samozřejmě, že jsme si najali někoho, kdo ty kazety prodával.
Barry a Karen se natáčení neúčastnili.
Na place chtěli někoho jako mě.
Když jsme začali,
vyrobili jsme každých šest týdnů jeden film.
Zhruba uprostřed toho období
to byly dva filmy týdně.
Říkali jsme, že je to jako jezdit na tygrovi.
Spousta firem s nimi chtěla obchodovat,
protože to jsou dobří, čestní a důvěryhodní lidé.
V pornoprůmyslu
to tehdy byla vzácnost.
To je kompilace, kterou jsem pro Barryho a Karen vyrobil.
Jmenuje se Rimnastics Gold Part 2.
„Video 10 Distributors přináší ještě odvážnější scény
v Rimnastics Gold Part 2.
Je to víc než fantastické. Je to rimtastické.“
Promiň. Proboha!
Nepřišlo nám, že se vrháme do pornografie.
Jen jsme rozjížděli nové podnikání,
spojené se stávajícím byznysem.
Žádný z těch filmů jsme neviděli.
TVRDÝ MÍČ
Jednu dobu jsme asi byli největší distributoři
hardcore gay filmů ve Spojených státech.
Byl to velmi lukrativní trh,
ale měl spoustu rizik,
hrozilo vám uvěznění
za jakoukoliv účast na tvorbě porna.
TVRDÝ ZÁKROK NA PORNOGRAFII
Porno, zvlášť tehdy, lidi dost rozdělovalo.
Vždycky existovali konzervativci,
kteří se snažili leccos démonizovat.
Obscénní publikace jsou společensky škodlivé.
Ministerstvo spravedlnosti vidí v pornografii problém
všech vrstev společnosti. Měl by se řešit na všech úrovních.
Očekává se, že se do tažení proti pornu zapojí stát i místní samosprávy.
Vedl ho Meese, generální prokurátor Ronalda Reagana.
Tato vláda dává výpověď
dodavatelům nelegálních obscénních materiálů.
Nikdy jsem nechtěla, aby kdokoliv věděl, co děláme.
Tobě by to asi nevadilo, ale já jsem nechtěla.
Ano, držel jsem jazyk za zuby, protože ona to tak chtěla.
Nechtěla, abych to lidem říkal.
Kdybych někde řekla: „Knižní cirkus patří mně,"
lidi by řekli, že s tím nemají problém.
Jako by mě tím už soudili.
Když někdo řekne, že je učitel,
neodpovíš: „S tím nemám problém.“
Nebo: „Jsem právník." „S tím nemám problém.“
Nám by to ale říkali.
A asi s tím problém měli. Já s tím měla problém.
Karen má obecně problém se sexuálně explicitními produkty,
což myslím souvisí s její vírou.
Byla vychovaná v konzervativní domácnosti.
Ráda se modlí celý den v synagoze.
Vždycky říkám, že jsme smíšené manželství, protože já jsem věřící a on ne.
Duchovní záležitosti se mu asi moc nelíbí.
- Přesně tak. - Jo.
Vždycky jsme patřili do synagogy.
Tam se ale nikdy nedozvěděli, co děláme.
Vždycky se bála, že by to tyhle vztahy ovlivnilo,
kdyby se to provalilo.
Máš pocit, že nás vychovávali dost nábožensky?
Podle mě to bylo komplikované.
Máma se jako by zasekla v té zatuchlé, konzervativní synagoze.
S tím se ale už narodila.
Vyrůstali jsme v západním Hollywoodu,
který je dost sekulární a liberální...
Takže mám pocit, že nám to tak trochu vnutili,
a ne zrovna laskavě.
Máma byla neoblomná:
„Jdeš do nedělní školy a basta.“
Jen běž. Máš tam Tóru. Musíš se chovat s úctou.
No tak, najdi si místo. Vraťte se a najdi si místo.
Najdi si místo.
Já jsem na ten velký tlak reagoval tichem.
Ty jsi s mámou hodně bojovala, protože ses neoblékala, jak to chtěla.
Dělala sis věci po svém.
Josh na to reagoval: „Dělám, co musím, a dělám to perfektně.“
Já jsem asi zdědil máminy ambice k dokonalosti.
Vždycky jsem se snažil dělat dobrý dojem,
na ně i na všechny ostatní.
Jdi do toho silou! Kopni!
Do stran, Joshuo. Dobře!
Seber míč!
Chtěl jsem být dokonalý.
Pamatuješ, jak jsi jako dítě napsal tu knihu?
Pamatuju.
Jmenovala se Chlapec od Joshuy Masona.
„Mou budoucí rodinu bude tvořit má krásná žena,
já a moje tři děti.
Budu žít ve světě tak blízko nebe, že to bude neskutečné.“
Panebože!
Jasně si pamatuju, že „gay“ bylo sprosté slovo.
Jedeno z těch, kterým se označovaly špatné věci.
Určitě jsem si myslel, že je to něco špatného.
Tak jo.
Klíče k jejímu obchodu.
Tom dneska odveze dalších 100.
Bude vozit i o víkendu..
Bývalo tu toho desetkrát víc.
Jo. Vypadá to, že skoro nic nezbylo.
Ano. Je toho pořád hodně,
ale zdaleka ne tolik jako dřív.
Znal jsi hodně lidí z těch filmů?
Znal jsem pár slavnějších.
Matt Sterling byl velmi slavný.
Jeff Stryker byl taky hodně známý.
- Co je vlastně s Mattem Sterlingem? - Umřel.
Znám spoustu producentů.
Kolik lidí z těch filmů podle tebe umřelo?
Hodně. Spousta jich umřela, když řádil AIDS.
Kolik většině z nich bylo? Jaký byl průměrný věk?
Něco přes 20, možná něco přes 30.
Takové jsem vídal v hospicu,
byli to kluci, co jsem znal...
Hodně z nich tam ale nešlo. Ani jsem to nevěděl. Vrátili se domů,
třeba do Wisconsinu nebo jinam,
tím to skončilo.
Barry a Karen se těšili podivné výhodě.
Byli svědky té epidemie, aniž by se jich dotkla.
REŽISÉR PORNOFILMŮ
Panebože! Podnikali v pornografii.
Tam se pohybovalo nejvíc těch, kteří umírali.
Nejdřív nikdo nevěděl, na co umírají.
Lidé se navzájem vyhýbali.
Prostě jsme to nechápali.
RAKOVINA HOMOSEXUÁLŮ
Báli jsme se sebe navzájem.
Přes 800 případů po celé zemi,
a přesto syndrom AIDS
zná překvapivě málo lidí.
Důvodem může být částečně to,
že nejčastějšími oběťmi
jsou homosexuální muži, kteří často mění sexuální partnery.
Přišli jsme o spoustu zaměstnanců.
Byli to vážně milí lidé.
Talentovaní, inteligentní, mladí.
Byla to skutečná tragédie.
Devadesát procent lidí, které jsem tehdy znal,
už tu není.
Pamatuju si, že Barry navštívil zaměstnance, který byl upoutaný na lůžko.
Zavolal rodičům a řekl: „Váš syn je nemocný.
Nechcete přijet a...?“
Spousta z nich odpověděla: „Ne. Vyhodili jsme ho.
Už ho nechceme vidět.“
Já na to: „Ale je to váš syn.“
Hrozně mě překvapovalo,
jak zlí můžou být rodiče k vlastním dětem.
Bylo mi fuk, že jsou gayové.
Byly to jejich děti.
Zaměstnanec, který nám tolik pomáhal, aby se ten obchod otevřel,
šel v pátek domů
a v pondělí umřel.
Pracovali jsme s ním až do...
doslova až do chvíle, kdy zemřel.
A pamatuju si, že jsem po jeho smrti zvedla telefon jeho matce.
V té době s ním nebyla v kontaktu.
Myslím, že měla výčitky. Nevím, co po mně chtěla.
Ale měla ho navštívit.
- Byla to příšerná doba. - Jo, fakt hrozná.
Vzpomínám si, že jsem přišla do obchodu
a ptala se, kde je ten a ten. „Právě umřel.“
Připadalo mi na tom
něco hrůzného,
ale pochopila jsem to až mnohem později.
Já vím, že podporovali gay komunitu.
Nijak to neplánovali, ale podporovali je.
Nedovolovali ostatním, aby jim diktovali, co mají dělat.
Myslím, že to, co jsme dělali,
byly drobné lidské laskavosti.
BOJUJEME O ŽIVOT
Vládní úředníci často využívali pornografii
k odvrácení pozornosti od jejich vlastního selhání.
ÚMRTÍ NA AIDS KAŽDOU PŮLHODINU 42 476 - NEBRAŇTE LÉČBĚ
Generální prokurátor Messe přijal zprávu o pornografii.
Obscénnost je ilegální aktivita,
nepodléhá ochraně prvního dodatku.
O té Meeseho komisi jsem často četl.
Byla neprůstřelná.
Svědčili pro ni jen odpůrci pornografie.
Takže výsledek byl nevyhnutelný. Chtěli jen říct, že porno je zlé.
Podle odpůrců komise využívá zprávu za půl milionu dolarů k moralizování.
Vláda se snaží dosáhnout autocenzury
pod hrozbou drakonických sankcí.
Měli k dispozici několik milionů dolarů,
tolik peněz, kolik jen potřebovali,
a šlo jim o jediné:
kontrolovat, co lidi čtou a sledují,
a pokud možno i jejich sexuální návyky.
Není na čase oddělit zisk
od aktivit, které jsou zvrácené a obscénní?
Tenkrát jsme mimo jiné
prodávali filmy jen lidem, které jsme znali.
Prodávali jsme filmy po celé zemi,
ale jen stálým odběratelům.
Jednoho dne někdo zavolal a objednal tři filmy
do malé videopůjčovny někde v Lebanonu v Pensylvánii.
Náš člověk ho zadal do počítače a odeslal je.
Nevěděli jsme,
že prokurátor zahájil proces
proti ilegální přepravě pornografie přes státní hranice.
Ušili boudu.
FBI k nám vtrhla, jak to vídáme v televizi.
Měli písmena FBI...
- ... na bundách. Velká písmena. - Měli v rukou zbraně.
Udělali jsme nějaké tajné nákupy tohoto zboží
po konzultaci s prokurátorem
nám vydali povolení k prohlídce.
Byli jsme obviněni z přepravy obscénního materiálu.
VELKÁ POROTA DŮKAZ 22
Mohli klidně dostat pět let vězení nebo víc
a velmi vysoké pokuty.
Jeden z nás měl jít do vězení a já myslela, že by to měl být Barry.
Ten hlavní prokurátor najal silně nábožensky založené lidi
a on sám byl zarytý odpůrce pornografie.
Řekli, že Barry musí přiznat vinu,
že ho musí odsoudit za těžký zločin.
Vězení je nejhorší místo na světě, ale...
strach z vězení je...
ještě horší.
Nad hlavou nám neustále visel Damoklův meč.
Nikdy jsme o tom s nikým nemluvili.
Naši rodiče nevěděli, co se děje.
Děti nevěděly, co se děje.
Přátelé nevěděli, co se děje.
Cítila jsem se, jako bych jela výtahem dolů
a ztrácela celé své nitro.
Ty jsi o tom obvinění FBI věděl?
Nevěděl jsem o obžalobě.
Myslím, že jsem slyšel
něco o videu zaslaném do Pensylvánie.
Když jsme byli děti, tajili nám to.
Nepamatuju si, že bych o tom věděl.
Nechávali nás v nevědomosti, protože jsme byli děti.
Neměli jsme s tím mít nic společného.
O celém tom podnikání jsem moc nevěděl.
Cítil jsi nějaký vztah k obchodu?
Myslím, že obchod určitě fungoval ve vlastní sféře, mimo rodinu,
ale to je celkem...
Je to normální.
Rodiče chodí do práce.
Často nemluví o tom, co pořád dělají.
Přestaň si mnout oči!
Myslím, že doma rodina zapadla do běžného vzorce.
- To ti říkal Josh? - Vážně?
Přesně tak.
Mluvili jsme o dětech, o svatbách a o heterosexuálních vztazích.
Nikdo to nezpochybňoval.
Myslím, že moje vnímání
gayů a jejich způsobu života
podnikání rodičů podivným způsobem ovlivnilo.
Ráda bych řekla, že jsi hodnej kluk.
Jsem ráda, že jsem tvoje máma.
Uvědomění, že jsem homosexuál,
trvalo dlouho, bylo to záhadné období.
Tajil jsem to před světem,
protože být na kluky bylo nepřijatelné.
Znal jsi ale vůbec někoho... vídal ses s někým,
kdo byl homosexuál
a o kom bys mohl říct: „Ten je gay, to je fajn...“
Rozhodně ne.
Myslím, že jsem tak nějak aktivně ignoroval
úplně všechno, co se týkalo homosexuálů,
podobně jako moji heterosexuální kamarádi na střední.
O gayích nebo o tom, jaké to je, se zkrátka nemluvilo.
Bylo to velmi archetypální,
sportovní kluci si gaye dobírali.
Idiote!
Všemožně jsem se snažil vyhnout se nálepce gaye,
ale jako heterosexuál jsem nebyl dost přesvědčivý.
Tak jsem se raději tvářil asexuálně.
Nutil jsem se k tomu,
abych byl normální dítě, co dodržuje pravidla.
Jsi připravenej, tati?
Páni!
Každičkou volnou chvilku jsem vyplnil nějakou aktivitou.
Chodil jsem na potápění,
a na gymnastiku.
Cítil jsi tlak, že máš předstírat, že jsi hetero?
Cítil jsem se nucený k tomu, abych randil s holkama.
Ostatní kluci přicházeli o panictví a tak.
Já ne.
Připadá mi divný,
že tě nenapadlo promluvit si se mnou?
Teda, mně to bylo jedno.
Můj svět byl gay tak jako tak.
Proč jsi nechtěl skočit do mého světa?
Tvůj svět byl až moc gay.
Tvůj svět byl moc gay, moc umělecký.
Mně to nic neříkalo. Myslím, že...
Já byl prostě jinde.
I teď jsem prostě jinde.
Takže, Fernando, jak se známe?
Potkali jsme se v deváté třídě.
Ty jsi tehdy uznávala lidi,
co si žili podle svýho.
Řekl bych, že...
Lišili se vlasy, oblečením a hudbou.
A ty jsi byla člověk,
který měl všechno, co jsem od kámošky vyžadoval.
Žila sis podle svýho.
Musíš být pořád ve středu pozornosti!
Že to říkáš zrovna ty, slečno Zelená!
Máš pocit, že skupina našich kamarádů představovala školní queer partu?
Nevnímali jsme se jako queer.
V 90. letech jsme se označovali za podivíny, umělce, punk rockery, rebely.
To byla naše identita, a to nás všechny spojovalo.
Proto nám u našich kamarádů vůbec nevadilo,
když experimentovali se sexualitou.
Můžu jít k tobě a půjčit si počítač?
Dobře.
Pamatuješ, jak jsem se dozvěděla o obchodě?
Jo!
Řekla jsi mi: „Rodiče mají knihkupectví.“
A já: „Jaký knihkupectví?"
A ty: „Prostě knihkupectví.
Asi jsi o něm neslyšel. Jmenuje se Knižní cirkus.“
My na to: „Cože?“
Rachel, Knižní cirkus je porno!
Pamatuju si, že jsem byla dost zmatená.
Měla jsem o rodičích úplně jinou představu.
Bylo to zajímavé, zábavné tajemství, ale také bylo nebezpečné.
Bylo mi jasné, že z toho může být problém.
Byli jsme vzpurní a předčasně vyspělí,
a zároveň ještě dost nevinní.
Mně připadá legrační,
že jsem si myslela, že rodiče můj umělecký queer svět nechápou.
Oni se ale s mým prostředím protnuli,
aniž bych o tom věděla.
My jsme Karen a Barryho vnímali dost jednostranně,
jako oddané, trochu moc přísné rodiče.
Ne jako někoho, kdo je proti systému.
Ne jako součástí kontrakultury.
Ale když jsme zjistili, že investovali do Knižního cirkusu,
začalo nám být jasné,
že tví rodiče jsou složitější, než jsme si mysleli.
Umožnilo nám to pochopit,
že člověk může žít jako dospělý,
aniž by kráčel cestou,
kterou mu diktují ostatní.
INTERIÉR OBCHODU
Myslím, že když si vaši rodiče pořídili firmu,
netušili, s čím mají co do činění.
Hrozné bylo, že to netušil nikdo.
Podle zákona o obscénnosti se nedalo soudit,
že by prodej zboží
mohl někoho dohnat před soud.
Znali jsme lidi, kteří v téhle branži byli a šli do vězení.
Nejdřív jsem si myslela, že prostě přestaneme podnikat v oboru.
Když jsme si ale konečně sedli s Johnem Westonem,
řekl, že je to strašný plán.
Vláda zkrátka vždy lační po kořisti.
Když něco udusíte hned v zárodku,
nemáte tolik co nabídnout.
Jestli válka s drogami někdy přestane,
všichni ti, co je potírají, přijdou o práci.
S lidmi, kteří bojovali s obscénností, to bylo stejné.
Potřebovali s někým vyjednávat,
a tak nám poradili, abychom nezavírali,
ale podnikali dál a bojovali.
Je děsivé, když po vás jde vláda.
To je fakt silné...
Z čistě náboženských důvodů...
mě to dost děsí.
Vláda mi napsala,
že potřebuje, aby Barry Mason prohlásil „vinen“.
Musí být odsouzen a prohlášen vinným z těžkého zločinu.
Z lidského hlediska byla myšlenka, že Barry Mason je zločinec, nepřijatelná.
Tak to není v žádném světě, ve kterém bych chtěl žít.
A tak jsem je přiměl, aby to přehodnotili.
Aby pochopili, co je to za člověka
a jaký dopad by mělo na něj, na jeho rodinu
a do jisté míry i na vás, kdyby byl nucen stát u soudu
a říct „Ano, jsem vinen. Spáchal jsem federální zločin.“
Případ byl odložen, protože zvolili Billa Clintona.
Prezident Spojených států Bill Clinton.
Dobře.
Děkuju.
Prokurátory vyměnili.
Přístup k obscénnosti se změnil.
Jistě právě to vytvořilo klima,
které umožnilo zhodnotit moji upřímnou žádost o přehodnocení.
Dokázali vidět jemnou povahu tvého táty.
Přijali to, že se za vinnou prohlásila korporace.
Korporace se přiznala a vás pustili na podmínku.
Jednou za měsíc jsem musel do vládní budovy
podepsat papírek,
že jsem ten měsíc zločiny nepáchal,
a tím to celé skončilo. Byl jsem z obliga.
Ukázalo se, že práva, která zaručuje první dodatek, skutečně chrání
ty nejextrémnější projevy a materiály.
Největší právo, které národ může svému lidu dopřát,
je právo být ponechán na pokoji.
Josh potřebuje dokonale kulatou hlavu.
Řekni ahoj.
Co jsi říkala?
Červen byl pro oba obchody nejhorší měsíc v historii.
A...
Pořád vydělávají, ale není to...
Není to udržitelné.
Někdy to je jako včera.
Jako včera.
Odcházela jsem z obchodu.
Snažím se vypadnout a nemůžu,
protože si jeden pán právě něco koupil
a měl chodítko.
Prohlíží si, co si koupil,
a tak neotevřel dveře.
A protože má chodítko, uvízl tam.
Tohle je naše zákaznická základna. Jsou to stárnoucí... většinou muži,
kteří sotva chodí.
Ty si to mícháš jako cereálie?
Jinak se ty malé kousky nedají sníst.
Takhle je sním všechny.
Místo podnikatelského rozhodování
mám psychologický problém.
Vedu tu firmu celé ty roky,
aniž bych věděla, co dělám,
a...
Musím zavřít,
ale pořád zaměstnávám lidi, kteří tak dobrou práci neseženou...
- To je sýr. - Cottage sýr.
- Když... - Sýr.
Víš, když zavřeme.
Nevím.
Je to těžké, víš?
A nevím, proč si myslíš, že to stojí za to dokumentovat.
Malým firmám se to stává.
Je to jen jiný obchodní model.
To filmování se mi nelíbí. Nevím, co z toho uděláš.
Karen a Barry trpěli neustálým panickým strachem,
že se jim podnikání zhroutí.
BÝVALÝ ZAMĚSTNANEC A DRAG QUEEN
Pořád říkali:
„Je konec. Tenhle týden zavíráme.
Končíme.“
Tak to bylo v jednom kuse.
Proto moc nevěřím tomu, že se zavírá.
Vždyť se to říkalo vždycky.
To jsou doporučující dopisy.
Píše se tu: „Pracoval pro nás přes 25 let.
Potřebujete-li dobrého, upřímného, spolehlivého a pracovitého zaměstnance,
najdete ho v Benovi.“
- To je mi líto, ale přeju vám to. - Díky.
Dneska je můj poslední den. Jdu do důchodu.
Mám lehkou depresi,
ale je načase.
Nejhorší na světě je propustit dobrého zaměstnance,
protože už si ho nemůžeš dovolit.
To je něco strašného.
Minulost se nikdy nevrátí.
A pokud nejste ochotní investovat
do budoucnosti,
nemá už cenu existovat.
„Jak jistě víte,
obchody se zpomalují navzdory našim snahám zlepšit prodej.
Tímto vám oznamuji,
že jsem obchod nabídla k pronájmu.
Vítám jakékoli návrhy na nové zboží
a nápady na jiné využití prostoru.“
Vyvěste to tu u hodin.
Ukaž.
Tak jo, takhle...
To je dobrý. Oni to uvidí.
Můžeš popsat ten den, kdy mámě a tátovi řekl, že jsi na kluky,
a co v tobě budilo pocit, že se jim můžeš svěřit?
Co tě vedlo k tomu, že bys to měl říct?
Nejspíš mě napadlo až po střední,
že je to vůbec možný.
A teprve na vejšce jsem začal jsem přecházet od toho,
kým jsem byl navenek, k tomu, kým jsem se cítil uvnitř.
Mockrát jsem se vrátil domů ze školy
a čekal, že to řeknu, ale nestalo se to.
Nutil jsem se, abych se k tomu odhodlal.
Ujistil jsem se, že mám zaplacenou letenku,
protože nebylo vyloučené,
že mě vyhodí.
Jo.
Jsi v pohodě?
Mám si otázky přečíst sám?
Ne, promiň. Jen mě to rozrušilo.
Páteční večeře,
těsně než se vracel na Kolumbijskou univerzitu.
Seděl na jednom konci jídelního stolu
a já na druhém.
Někdo potřeboval poznámkový lístek a pero.
Začal jsem na něj čmárat: „Jsem gay.“
Hodil jsem to pero a papír na stůl.
Snažil jsem se poznat, kdo to napsal, protože jméno chybělo.
Nakonec s ním šla jeho matka nahoru
a já řekl: „Páni! Je to Josh.“
Ptala jsem se: „Jseš si jistý? Proč to děláš?
Bůh mě určitě trestá.“
Bůh ji trestal za to, že má ten obchod.
Zřejmě si myslela, že je to trest.
Až do té doby
to existovalo někde mimo mé základní hodnoty.
Nebylo to...
Nijak jsem si tím nelámala hlavu.
U nikoho mi nevadilo, že je gay,
ale nebyla jsem připravená na to, aby moje dítě bylo homosexuál.
Vlastně jsem čekal, že to bude víc vadit tátovi,
protože homosexuálního syna většinou vyhodí z domu otec.
A on byl... Vzal to vážně dobře.
Když nám to řekl, byl jsem prostě překvapený.
Jediné, co mě malinko naštvalo,
bylo to, že to tajil,
protože mně to bylo opravdu jedno.
Druhý den ráno mu letělo letadlo,
takže jsme neměli čas to probrat.
Cestou na letiště
řekl: „Víš,
muži můžou využívat muže
stejně jako můžou využívat ženy.“
To bylo podle mě dost chytrý.
Proč myslíš, že to mámě vadilo,
když byla tak pevně zakotvená v tomhle světě?
Je to ironie, ale celá ta firma fungovala vlastně proto, aby podporovala rodinu.
Ta část, která se týkala gayů, spadala do obchodní části,
vně té duševní dělící linie.
O svých zaměstnancích jsem nikdy neuvažovala
tak, jako o synovi.
S homosexuály jsem pracovala ráda,
ale když přišlo na vlastní rodinu a to, co jsem vstřebala z náboženství,
nebyla jsem ráda ani trochu.
Když šlo o mého syna,
došlo mi, že mám o gayích jisté představy, které je třeba změnit.
Nevím, proč ten popelář nepřijel.
Který den jezdí?
- Snad ve čtvrtek, ale můžu se podívat. - To je dneska.
Proč jsi řekla, že chceš zavřít v červnu?
Víš, je mizerný prodej.
Snažíme se udržet personál.
Kšefty jdou tak pomalu, a tak se zdá,
že nehnou prstem.
Takže...
Všichni tu tak nějak skončili.
Sbohem...
téhle krabici.
Víš, kdybych si myslela, že se tím někdo uživí,
nabídla bych firmu k prodeji.
Jenže to by nikdo nedokázal
líp než my.
Může to ale trvat ještě rok nebo tak něco.
Nebo taky ne. Těžko říct.
Proto jsem si přála, aby byl tvůj film hotový,
abych viděla, jak to skončí.
Tohle hodně říká o celém tom byznysu.
Všechno to končí v kontejneru.
Tady.
Tohle je docela zajímavé.
Je to prodej,
přehled prodeje.
Tohle je rok 2008,
kdy byla recese a přišly e-shopy.
Vidíš, jak to pak klesá.
Když lidi začali prodávat na internetu, my to neudělali.
Máme stránky, ale nic tam neprodáváme.
Jenom lidem říkají, co máme, když přijdou k nám do obchodu.
Nechápal jsem, jak mohli přežít, když přišel internet,
protože porno přímo zničil.
Nemůžete prodávat to, co lidi dostanou zadarmo.
Pornografie posouvá na internetu své hranice.
Sexuálně explicitní materiál je stále dostupnější.
Internet mi úplně zničil práci.
Připravil mě o příjem.
I gay barům zvonila hrana.
Už tam nemusíte chodit když se chcete seznámit.
Můžete se seznámit online.
Grindr nebo SCRUFF.
Internet nám v mnoha ohledech pomohl,
protože nemusíme žít v temných koutech,
nejsme tak utlačovaní, už se tolik nebojíme.
Ale taky si myslím,
že je to na nic, že mladou generaci
nebaví spolu mluvit tváří v tvář.
Nebyla to jen obchodní místa.
Lidi se tam mohli scházet.
Byla to místa, kde se lidé mohli v nejlepším smyslu slova setkávat.
Materiály se sice dodávají i tak,
ale nenahradí lidskou komunikaci.
Děje se to v takové míře,
která je podle mě tragická. Nenahraditelná ztráta.
ARCHIV ONE - KNIHOVNY USC
Nemyslím si, že budou ty papíry chtít.
Ani nevím, co jim vezu.
Dala jsem to sem už dávno.
- To jméno jsem ale slyšel. - Jo.
To jsou některé jeho obálky.
Byl fakt milej.
Ráda bych, aby... Jestli není v archivu ONE,
Myslím, že by tam rád byl.
Tohle musíte podepsat.
- Co? - Je to darovací listina.
Stojí tam, že materiály věnujete.
- Sem. - Dobře.
A jestli je nechcete, vyhoďte je, protože...
Nevíte, s kým mluvíte. My nikdy nic nevyhazujeme.
Ať je to cokoli, rádi se na to podíváme.
Myslím, že vás to zajímat nebude.
Když už jsem tady, ráda bych se podívala...
Tady to všechno zřejmě začalo.
Erotické knížky nebo rodokapsy
se většinou dávaly za plentu.
Problém byl, že vás mohla chytit policie,
a pak tu byl jiný problém,
asi dobrý problém,
že jste mohla potkat někoho, kdo hledal stejné materiály.
Takže bylo skvělé, že si pro ně lidé mohli chodit.
Vzpomínám si na Knižní cirkus.
Bylo to místo, kde jste mohla najít lidi jako vy sama.
Ten obchod měl svůj účel
a prostě není...
Budu ráda, až se zavře.
Děkuju za váš dar. Vážně si toho cením.
Je to jen pár věcí.
Tohle je důležité. Mnohem víc než náš obchod.
Vydávat tohle každý měsíc vyžadovalo odvahu.
Museli to tajit.
Umíte si ale představit, jak si nějaký kluk v Iowě nebo někde
koupil výtisk a pomyslel si: „Bože! Nejsem jediný.“
Je to úžasné.
Měla bys ten dokument točit o tomhle.
Když nám to Josh řekl,
druhý den ráno jsme ho odvezli na letiště,
a měli jsme pravidlo, že když se dostal na kolej,
musel zavolat a říct, že už dorazil.
A tak jsme čekali a on nevolal.
Nakonec jsem zvedla telefon a řekla mu:
„Ať jsi jakýkoliv,
pořád musíš zavolat mámě a říct, že jsi dorazil.“
Pro mě pak bylo mnohem těžší o tom začít mluvit.
Karen to nemohla
říct kamarádkám celý další rok.
Seděla jsem na duchovním shromáždění
a přemýšlela,
jak se tím prokousat. Bojovala jsem s tím, kdo je,
můj báječný syn.
Homosexualitu považovalo naše náboženství za ohavnost.
V manželství, jako je moje s tvým tátou,
je pro nevěřícího partnera mnohem snazší
přijmout homosexualitu dítěte
než pro toho věřícího.
Proč jsi se na náboženství nikdy prostě nevykašlala?
Víš, to pro mě nepřicházelo v úvahu.
Pokud tvůj způsob bytí na světě vede přes náboženství,
přijmout Boha je snazší.
Víra ale není snadná. Musíš na ní pracovat.
Musela jsem přehodnotit svou teologii, abych to přijala.
Chodila jsem na hodiny studia Bible.
Co znamená slovo „ohavnost“?
Proč to říkají o homosexualitě?
A co tím skutečně říkali v kontextu doby?
Byla to dlouhá doba hledání, přijímání a učení.
Měli jsme přemýšlivou skupinu myslitelů a vůdců,
a lidi, kteří byli gayové.
Vytvářeli jsme nádherná, živá společenství.
JAK TO ŘÍCT MÁMĚ A TÁTOVI Z NETUŠÍCÍHO RODIČE V AKTIVISTU
Zapojili jsme se do PFLAGu.
Seznámila se tam s ženami, které měly stejné zkušenosti.
Je to sdružení rodičů, rodiny a přátel lesbiček a gayů.
Jo podpůrná skupina pro lidi,
kteří genderové otázky nechápou.
Prošla skutečně proměnou.
Nebyla jsem mu nejlepší matkou, ke které jsem měla předpoklady.
Vaše děti mají svou vlastní cestu a vy je nemůžete řídit.
Můžeš jen doprovázet těch pár prvních kroků.
Stálo mě velké úsilí, než jsem se s tím smířila.
Nejdřív nám budou Masonovi vyprávět svůj příběh.
A vy...
Chtěl byste začít, Karen? Minule začínal Barry?
Myslím, že Barryho pustím ke slovu. Má lepší příběh.
Vynahradí tě.
Tak jo.
Před 15 lety
se náš syn vrátil z New Yorku z vysoké...
Teď jsme v PFLAGu staří mazáci.
Mluvíme s nimi o tom
a snažíme se jim pomoct to snáz přijímat.
Netušil jsem, že je gay. Ani v nejmenším.
Jsem školený facilitátor, takže můžu vést podpůrné skupiny.
Já jsem asi typický příklad někoho,
kdo reagoval opravdu špatně.
Ráda bych vzala zpět všechno, co jsem mu ten večer řekla,
ale vzít zpátky to nejde.
Bohužel hodně mluvím, musím si to pamatovat.
Bylo úžasné, jak se zapojili do PFLAGu.
Máma jednou řekla,
že úloha rodiče je bojovat za změnu,
a úloha dítěte
je mít co nejnormálnější život a nedělat si velkou hlavu.
Vždycky si myslíš, že víš, co je nejlepší,
a pleteš se.
Rodiče...
jsou chytří jen ve velmi krátkém časovém úseku.
Jsem spokojený s tím, kdo jsem, díky nim.
Tak...
Jo.
Dokončování vět mi moc nejde.
Poslední 20 let pomáhám ostatním chápat a přijímat
genderové odchylky jejich dětí. Genderových odchylek je hodně.
Všechny jsou v pořádku.
Doufám, že tohle do toho filmu dáš.
OSLAVUJEME VŠECHNY RODINY
JSEM HRDÁ NA SVÉ VNUKY - GAYE
Mami!
A teď chci najít manžela.
Uděláme skupinovou fotku.
- Dobře. - Vy budete tamhle.
OSLAVA 40 LET PFLAG LOS ANGELES
LÁSKA!
Fotíme se? Jdeš to vyfotit? To je dobře.
Tati, dej mi foťák. Jdi k nim.
Já to vyfotím.
Tak jo.
Zorganizovala jsi velkou fotku. Bylo to těžký.
Já vím, a nevolej na mě.
Dělám to pro PFLAG.
Nebudu. To je všechno.
Zdravím.
Rodiče a přátelé lesbiček a gayů, PFLAG!
Dámy a pánové, rodiče a přátelé lesbiček a gayů,
maminky, tátové, bratři, sestry,
hrdí rodiče.
Když se díváte na průvod, nikomu tolik nefandí
jako PFLAGu.
Fandí rodičům, kteří přišli před námi,
lidi, kteří podporovali, když se nikdo jiný nezastal
lidí, kteří se přiznali k homosexualitě.
Kéž by tu byli moji rodiče.
- Tati, tvůj obchod! - Já vím!
Barry!
RODIČE GAYŮ
Nikdo nám nedal nic, za co bychom nemuseli bojovat.
ŠTĚSTÍ JE LEGALIZOVANÁ LÁSKA
Viděl jsem na světě tolik změn.
K lepšímu i k horšímu.
STOP NENÁVISTI
Ale mám naději. Naděje existuje.
Nebudu končit zatrpkle.
Uzavřu to hezky.
Lidé jsou dnes spolu víc než kdy jindy.
MILUJEME NAŠE LGBTQ DĚTI JSME PYŠNÍ
DÍKY BOHU, NÁŠ SYN JE HOMOSEXUÁL!
V ÚTERÝ 9. SRPNA TRVALE ZAVŘEME. DĚKUJEME ZA TĚCH 30 LET.
Naše poslední hodina, nakupujte rychle.
- Poslední? - Jo.
Brzy vyvěsíme nápis „zavřeno.“
Možná jste poslední zákazník.
Dobře.
Vlastník poslední položky, kterou prodal Knižní cirkus.
Jo.
Ráda zůstávám v anonymitě...
Podepište to „anonymní“, jestli chcete být puristka.
Ne, v tuto chvíli to říkám veřejně.
Tak jo!
Barry a Karen byli jako máma a táta.
Vždycky jsme měli...
- Jako náhradní rodina. - Jo.
- Sbohem, Karen. - Jsi skvělej.
Děkuju. Budeš mi chybět.
Budeš dál dělat dobré věci. Já to vím.
- Rád jsem s tebou pracoval. - Děkuju.
- Doufám, že všechno dopadne dobře. - Děkuju.
- Musím tě obejmout. - Karen!
- Děkuju za všechno. - Byla jsi skvělá.
ZAVŘENO
Není to snadné,
být v manželství a společně podnikat tak dlouho.
- Je to hodně těžké. - Jo, musel mě často poslouchat.
Překlad titulků: Marta Bartošková