Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mamma.
Mamma, vänd dig om!
Vänd dig om. Du är med i Dolda kameran.
Säg hej. Skrik!
Vi har huset fullt. Kan jag ringa senare?
Hej. Vad heter ni, sir?
"Du är med i Dolda kameran."
Ser du den lilla kameran i hörnet bakom skåpet?
-Är du inte för nära? -Ja, det är en kamera.
-Jag är oskarp, Rachel. -Skrik.
-Fem burkar vatten? Jösses. -Fem burkar vatten.
Det här blir en tråkig video, Rachel,
med nån som häller fem burkar vatten i en kanna.
Mamma och pappa, kan ni presentera er?
-Du får börja. -Okej.
Jag heter Karen Mason.
Jag heter Barry Mason.
Vi har ägt Circus of Books sen 1982.
Det var 33 år sen.
Det är lång tid vad man än gör.
Kan ni berätta vad Circus of Books är?
RACHEL MASON KAREN OCH BARRYS DOTTER
Då så, Josh. Kan du beskriva vår familj för mig?
Hur är mamma och pappa?
Jag tycker att vår familj till viss del är konventionell.
JOSH MASON KAREN OCH BARRYS SON
Jag tycker att vi är en normal, sammansvetsad familj.
Jag tänkte bara fota oss.
Hör du, Micah. Sluta! Kom igen.
Målet var att framstå som den perfekta familjen.
Du rörde dig.
Mamma är definitivt en alfakvinna,
fast med ganska mjuka kanter.
En gång till.
Hon är viljestark och hon satsar på det hon vill ha med kraft.
MICAH MASON KAREN OCH BARRYS SON
Hur skulle du beskriva pappa?
Slå inte i stängerna.
Pappa tillhör de få människor vars normaltillstånd är glädje.
Han är bara en glad kille.
Vad betyder den röda lampan i den här?
-Kan jag sätta mig här, pappa? -Ja.
Pappa!
Signalementet löd jämt:
"Kolla efter en skallig och leende man", när han kom bort på shoppingcentret.
De var den sjysta och den elaka polisen.
Jag var en... Jag skulle aldrig själv säga fotbollsmorsa,
men jag var en arbetande mamma med tre barn.
Vi ville inte att de skulle veta vad vi gjorde,
för då skulle andra kanske inte leka med dem.
Det där är en seg piñata.
Vi pratade aldrig om det.
Det var bara så familjen fungerade.
Man pratar inte familjeaffärer inom familjen.
Om nån frågade vad våra föräldrar gjorde
var det officiella svaret: "De har en bokhandel."
"Vi äger en bokhandel." Det är det man säger till folk.
Ibland behövde vi gå till affären,
eftersom mamma körde hem oss och behövde svänga förbi den.
Vi hade stränga order om att se ner på golvet
när vi gick genom vissa delar av affären.
"Se er inte om. Titta på golvet."
Men naturligtvis... vandrade blicken.
En gång hittade jag ett VHS-band i bagaget på mammas bil.
Jag tog det, gömde det och väntade i flera månader.
När det äntligen inte var nån annan hemma
sprang jag till gömstället och tog fram bandet.
Det var ett Beta-band som jag inte kunde se.
Circus of Books är en bokhandel
och ett företag som säljer gay hårdporr.
EN ORIGINALDOKUMENTÄR FRÅN NETFLIX
ÅLDERSGRÄNS 18 ÅR
GAY FACKLITTERATUR
Jag brukade se Circus of Books
och trodde att det bara var en bokhandel
med ett cirkustema.
Sen gick jag in och insåg
att det var mycket mer än en vanlig bokhandel.
Den hade en hel avdelning som bara var porr.
P-O-R-R.
Det var toppen.
En leverantör av gourmet-sexmaterial för alla USA:s perversa.
Det var det som gjorde Circus-bokhandeln känd.
Den tillät alla de här männen att tryggt utforska sin sexualitet.
Circus of Books var en trygg plats att träffa andra gaymän på.
Det raggades bland boktravarna.
Det var gayuniversumets centrum i det området.
Ett av de stående inslagen i 2 on the Town är en titt på
både kända och ökända gator i södra Kalifornien.
I kväll får vi följa med Lou Lauren till Santa Monica Boulevard.
Det här är Santa Monica Boulevards ansikte för de flesta utomstående.
Men gatan har även en hemlig sida,
som utomstående bara uppfattar om det slår dem
att nästan alla personer de ser är män.
Under mitt första år i Los Angeles
upptäckte jag en accepterande plats.
I West Hollywood såg man främst mycket unga gaypersoner,
och det kallades Boystown.
Om man var öppet homosexuell på den tiden var man fredlös.
Och man gjorde bisarra saker.
Allt det där med tåflörtandet och raggandet,
och snusnäsdukar och signaler...
Känner folk att de måste gömma sig i ett hörn
så att chefen inte ser dem här?
Nej, de homosexuellas frigörelse är här. Det är inga problem.
Jag heter Alexei Romanoff,
ALEXEI ROMANOFF AKTIVIST, HBTQ-RÄTTIGHETER
och jag råkar vara en av de sista i livet
som deltog i demonstrationen vid Black Cat.
På nyårsafton 1966
utförde polisen razzior mot två barer.
Två eller tre sekunder efter midnatt,
efter att sången "Auld Lang Syne" hade spelats på Black Cat,
började polisen gripa personer som kysstes.
De var rädda.
Om deras läggning blev känd kunde de förlora sina jobb,
förlora sina hem.
BLACK CAT-DEMONSTRATIONERNA LOS ANGELES, 1967
Den händelsen utlöste demonstrationer mot polisvåld
utanför Los Angeles äldsta gaybarer, Black Cat och New Faces.
Det var den största demonstrationen i landet på den tiden.
Och det hände två och ett halvt år före Stonewall.
SLUTA KRÄNKA VÅRA RÄTTIGHETER OCH VÄRDIGHET
New Faces blev Circus of Books.
Den bokhandeln var mycket viktig
för den sålde litteratur som hade med våra liv att göra.
Vi var det hemliga och undangömda folket
som man aldrig pratade om för att de var äckliga.
Jag kan inte förklara hur annorlunda det var.
Att vara homosexuell var vedervärdigt.
BILLY MILLER TIDSKRIFTSUTGIVARE
Porren har alltid haft en plats i gay-gemenskapen.
För vi såg aldrig såna saker.
Att se män, nakna och orädda...
DON NORMAN KUND
...gjorde oss mycket stolta.
Circus of Books var min första glimt av...
FREDDIE BERCOVITZ TIDIGARE ANSTÄLLD
...att jag inte var ensam som gayperson.
Det var inte lätt att vara gay på den tiden,
och den här bokhandeln
skyddade mig. Den såg till att jag inte råkade illa ut.
-Hur är försäljningen i dag? -Det händer inte så mycket.
Sen ökar det.
Som alltid, inte sant?
Det ser ut som att vi har sålt några VHS-band.
-Ja. -Har vi det?
-Ja. -Några, ja.
Jag såg dem först i morse.
Nån har lämnat in strejta VHS-filmer. De är i mycket gott skick.
Jag vet inte vem som köper strejta VHS-filmer,
men vi betalade inget.
Vi bytte dem mot böcker som vi tar en dollar för.
Här har vi tabletter. De här kallas penisringar.
Varför ska den vara där borta?
Jag vet inte varför den ska vara där.
Då så.
Nån har sett en råtta.
I morse såg en anställd råttan där borta, och där finns ingen mat.
Vi vill fånga den innan den tar sig fram och äter av vårt godis.
De flesta varorna finns längst fram i butiken.
Killen bakom den här tidskriften, Handjobs, har precis slutat ge ut den.
Nu har han en ekologisk hönsfarm.
När jag beställer från honom pratar vi om hans höns.
Det här är porravdelningen.
Den berömda.
Det här är en av våra bästa avdelningar.
Den heter "Tidigare sedda".
Och de här är...
...dvd:er med gay-hårdporr
som kunder har köpt av oss genom åren.
Den här är nog inte en av de bästa.
Ett tag körde vi med "köp en, få en gratis" med den här.
Den heter Nude and Rude och regisserades av Carl Stanyon.
Men inte ens för 3,95 flyger de av hyllorna.
Vissa arbetsdagar känns det som att jag flyttar däckstolar på Titanic.
Jag tar en film för sju dollar och sänker priset till tre dollar
och flyttar den från den här väggen till den där väggen.
Vi är en åldrande rörelse med krämpor.
Hon tänkte bli journalist,
och hade ingen tanke på att staka ut nån annan bana.
Jag antar att omständigheterna fick henne att byta inriktning.
Ser man på mammas tidiga journalistik,
så intervjuade hon Larry Flynt och skrev om porr-razzior i bokhandlar.
-Gjorde hon? -Ja.
-Gjorde hon det? -Ja.
Det visste jag inte.
Inte jag heller innan jag hittade artiklarna.
Det här var vår lilla...
...personal i Dayton.
Du klädde dig ganska sexigt.
Ja, det gjorde jag. Jag hade fin figur. Tänka sig.
Va?
-Ja. -Va?
Men vad ska du göra med de här sakerna, Rachel?
Det här är bara saker jag råkade bli inblandad i.
Nu är inte du nån som gör dokumentärer.
Inte du heller.
Om du vill göra ett kollage eller...
Jag vet inte vad jag ska göra med det. Sluta kritisera varenda möjlig vändning.
Jag vill hitta artikeln om Flynt.
Se här.
"Sex gripna i porr-razzior."
Så det här kan vara...
"Rättssystemet agerade ovanligt snabbt i fredags
i fallen med de sex männen som åtalats för att sälja obscent material
i porrbokhandlar i centrala Cincinnati."
Karen och jag träffades i high school.
Hon var utåtriktad, frågvis och intresserad av allt.
Karen hade alltid velat bli journalist.
Mitt första riktiga tidningsjobb var på Wall Street Journal i Chicago.
Sen fick jag jobb på Cincinnati Enquirer.
Redaktören är på plats.
Så här börjar en vanlig dag på tidningen.
Min specialitet var straffrätt.
Mitt specialprojekt var att intervjua
domare Potter Stewart från Högsta domstolen.
Han var särskilt berömd för sitt obscenitetsdomslut som löd:
"Jag kan inte riktigt beskriva obscenitet, men jag känner igen det när jag ser det."
LARRY FLYNTS MILJONÄRSDRÖMMAR BLIR KANSKE VERKLIGHET
Jag intervjuade Larry Flynt för en serie om Hustler-barerna.
Det var ganska otippat att jag skulle göra det här.
Hade jag inte rymt hemifrån när jag var 12...
LARRY FLYNT UTGIVARE AV TIDSKRIFTEN HUSTLER
...hade jag fortfarande stirrat en mula i baken.
Det var uppenbart att han hade ett ganska stort koncept,
och det verkade som att han skulle bli framgångsrik.
Vad hände på det där fotot där du kikar runt en bil?
Det var nån i ett hus, och man försökte få ut honom,
och jag tror att skott avlossades.
Hon jagade alltid mer spännande historier.
Hon gillar när det är svårt.
Jag hade aldrig väntat mig att bränna ut mig på journalistiken,
men bra nyhetsstoff är ofta nån annans tragedi.
FYRA KVINNOR SLAKTADE
Jag skrev om flygplansolyckor och mord.
Jag skrev om bilolyckor.
Förr eller senare blir man antingen avtrubbad
eller så säger man: "Det räcker."
Jag hälsade på mina föräldrar i LA
med en plan att åka till Alaska och bli frilansjournalist.
Jag åkte aldrig till Alaska, och jag blev aldrig frilansjournalist.
Träffades ni då?
Vi träffades på en fest för judiska singlar i Woodland Hills.
Det var mörkt. Jag vet inte varför den började så sent.
När jag kom till festen var några kvinnor på väg att gå.
De sa: "Det är en hemsk fest.
Ska du inte följa med oss?"
Jag sa: "Jag har kört ända hit. Jag stannar nog ett tag."
Jag råkade bara se glöden i en cigarettände.
Jag sa: "Det ser ut att vara en tjej där uppe."
Han kom fram till mig och vi började prata.
Det var ett mycket intressant samtal.
Jag såg henne inte.
Jag såg inte ansiktet för att det var så mörkt.
Han föreslog att vi skulle ta en kaffe.
När hon kom in såg jag henne för första gången.
Hon såg bra ut.
Efter det träffades vi jämt.
Han hade motorcykel.
Mamma var inte tokig i den.
Vi gifte oss efter sju månader.
Jag hade blå klänning.
Han hade en kavaj som vi gav fem dollar för.
-Det var rea. -Ja.
Den var full av ränder. Färgglada ränder.
Jag minns att hon sa att han är ett slags geni
som uppfinner mojänger.
Jag började på filminstitutionen på UCLA.
Jim Morrison och hans vän Ray Manzarek hängde där tillsammans.
Eftersom vi gick på samma institution gjorde vi filmer ihop.
Men vad hände?
Varför tänkte inte mina föräldrar, staten eller universitetet framåt?
Mitt första filmjobb var med Linwood Dunn.
När jag började jobba med honom
slutförde vi specialeffekterna till År 2001 - ett rymdäventyr.
Ljus. Jag sa "ljus", mina herrar.
Sen kom Star Trek, som vi jobbade med i tre år.
De använde optiska skrivare.
De var mycket vanliga i specialeffektbranschen.
Eftersom jag visste mycket om färg och ljus,
uppfann jag ett tillbehör till dialysmaskiner.
Vi måste backa lite och säga att hans pappa var njursjuk.
Visst. Så jag uppfann saker åt honom och sen...
Du måste berätta varför. På den tiden
lärde sig Barry att rena sin pappas blod i maskinen.
Första kvällen gick ett rör i maskinen sönder.
Han kunde ha dött.
Jag tänkte: "Jag kan göra en detektor
som ser när rören blir röda i stället för vita."
Så jag tänkte ut ett sätt att göra det på.
Tillämpade du dina specialeffekt-kunskaper på medicinsk utrustning
-utan nån som helst erfarenhet? -Ja.
Teknikern som hade lärt upp mig ringde. Han sa: "Du måste säga upp dig.
Din grej funkar så bra att jag visade den för ett företag
som tillverkar njurmaskiner, och de tänker beställa 325 stycken."
Vi hade en blygsam inkomst som uppfinnare av dialysutrustning.
Men sen höjdes felbehandlingsförsäkringen med 35 000 dollar.
Det var ungefär så mycket jag tjänade.
Läkarna sa:
"Har du inte råd med försäkringen drar vi oss ur."
Det gick inte alls bra för oss.
Vi höll på att bilda familj och behövde försörja oss på nåt sätt.
Samhällets grundläggande byggsten
är familjen.
SIMON LEIS REGIONÅKLAGARE - OHIO
Och om man förstör det,
förstör man samhället.
Jag är fast övertygad om att pornografi och obscenitet
angriper familjen.
Jag bestämde för länge sen, att om man ska vara en björn, så var en grizzly.
Jag spelar inte död för honom eller nån annan åklagare i USA,
för det är lika mycket mitt land som deras.
Jag ägnade större delen av 1970- och 80-talen åt
att släcka censurbränder i hela landet.
-Hej, kul att se dig. -Hej.
Du satte in en annons i LA Times som efterlyste mindre distributörer.
För att de etablerade distributörerna
vägrade att distribuera tidskriften.
Därför gick jag direkt till bokhandlar och mindre distributörer.
Dagen efter att jag hade sålt våra rättigheter till maskinerna
kom Karen in. Jag var inte vaken.
Hon visade mig en helsideannons från Larry Flynt.
Det stod att han sökte distributörer.
Det var bara nåt annat han kunde göra, eftersom vi inte...
Han hade... inget att göra.
Jag sov länge för att jag inte hade nåt att göra den morgonen,
tills hon visade mig annonsen.
Kvinnan jag pratade med sa:
"Ni behöver bara beställa 2 500 tidningar."
Då skulle de skriva upp oss som distributörer, bara vi hade en pickup.
Så jag sa: "Ja, jag har en pickup."
Det hade jag inte, men jag kunde ju hyra en.
Man har inte råd att inte tjäna pengar.
Man måste komma på vad man ska göra.
Barry körde runt i vår lilla herrgårdsvagn till spritbutikerna i området.
Jag sa: "Köper ni den av mig, om inte er vanliga distributör har den?"
Vid dagens slut hade jag 2 500 beställningar.
Dina föräldrar var bland våra allra första distributörer
i det här området.
De expanderade, och det gick bra för dem.
Jag sa till Karen: "Det var så lätt. Ska jag inte försöka skaffa fler kunder?"
Vi tjänade precis tillräckligt för att fungera
medan vi tänkte på vad vi skulle göra.
Samtidigt tog Flynt över andra tidskriftsförlag.
Nu hade vi ett antal gay-tidskrifter.
En. Vi hade Blueboy.
Blueboy var en av de första riktigt framgångsrika gay-tidningarna
som inte var underground.
De hade svårt att hitta en distributör och kom till mig.
Sen fick han andra, Honcho och Mandate,
som var bland de största gay-tidskrifterna på den tiden.
Vi hade tusentals titlar: tidningar om stickning, träslöjd och skjutvapen.
Allt möjligt.
-New York Review of Books. -Ja, fina tidskrifter.
Vi försökte få bättre tidskrifter.
-Och de sålde dem till oss. -Hur då "bättre"?
-Som New York Review of Books. -Nej.
Den sålde aldrig särskilt bra. Hustler sålde bra.
Jag hörde att Barry distribuerade Hustler...
FREDDIE BERCOVITZ TIDIGARE ANSTÄLLD
...och att Book Circus ingick i hans rutt.
Affären sålde 600 av alla gaytitlar.
Jag lastade pickupen full bara för deras skull.
Book Circus skötte inte sina räkningar.
Så Barry såg en möjlighet och slog till.
När han slutade betala sprang jag på hans chef.
Han sa: "Han är fast i sitt kokainberoende och betalar inte nån."
Jag tänkte att jag ringer hyresvärden och erbjuder halva hyran.
Sen var vi i gång och våra problem var över,
förutom att den tidigare ägaren hotade att döda mig en dag.
Men det hände aldrig, som tur var.
Vi hade en stor neonskylt med "Book Circus" på,
och vi var tvungna att döpa om den.
Jag sa: "Vi kan dela skylten på mitten
och byta plats på orden. Då behöver vi bara betala för 'of' och..."
Jag visste inte att du vände på skylten.
Det är hela vår säljfilosofi i ett nötskal.
Hur kan vi göra det här billigt? För det funkar kanske inte.
Om man ser på affären,
så håller den på att rasa samman nu.
Don't Drop the Soap. Jag ska se vad det står om den.
Vad söker du?
Jag försöker bara hitta
nåt som inte är lika grovt.
Vad vill han ha?
Han vill ha en vit man, men ingen penetrering.
Ser de här killarna vita ut, Jorge?
-Ja, de är vita. Allihop. -Vita? Alla? Bra.
Då tar vi den här.
Ser de här killarna vita ut?
Alla de här lådorna är fulla med dvd-filmer.
Vi har gjort alla titlarna på den här listan.
-Har ni gjort alla de här? -Ja, de betalade för ditt college.
-Betalade de här filmerna mina studier? -De bidrog definitivt.
Vilket år gjordes de?
Du får inte fota modellavtalen.
-Jag filmar bara titlarna. -Du måste sluta filma, Rachel.
-Vad händer nu, mamma? -Nu ska vi åka till...
Det heter Adult... ANME, Adult Novelty och... ME.
Nåt med expo. ANME, just det.
Sen ska jag aldrig mer dit. Det här är sista gången.
-Varför? -För att jag inte gillar det.
Hon sa att vi skulle mötas i lobbyn. Jag vet inte var den är.
Kan du vänta så att jag kan sätta på dig en mikrofon?
Du måste sluta säga vad jag får och inte får göra.
Jag driver ett litet företag
och behöver vanligtvis inte stå till svars inför andra.
-Ellen är här. -Hej, Ellen.
Jag har med mig en beställning.
Ursäkta mig.
Ja, jag kom... Den här kameran är större än förra gången.
Jag ville inte slå i huvudet.
-Här har vi en beställning. Okej? -Okej.
-Vad har du för specialare nu? -Jag har en riktig specialare åt dig.
Den här förstör herpes.
Det gick inte så bra med... Det gick inte bra...
Ge oss bara sånt vi alltid säljer.
De nya sakerna säljer inte så bra.
En annan sak alla gillar är analglidmedlet.
-Vilket? -Det här.
Det säljer bra. Det är vårt silikon. Analglidmedel av silikon.
Med nejlika som bedövar. Så det inte spricker...
-Finns det mindre förpackningar? -Ja.
-Bra. Skicka 12. -Det kommer med en displayburk.
-Vill du ha en burk? -Ja.
-Lägg bara till det. -Ska bli.
Det är en fin beställning, Ellen.
Vi lägger en beställning på pillren från Kina.
-Du har nog bara 200 kvar. -Vi har massor. Jag köpte jättemånga.
Säljer de fortfarande bra, för att... Hej.
-Hur är det? -Bra.
-Kul att se dig. Hur går det med allt? -Bra.
Jaså?
-Hur är det med Barry? -Bra.
Vad hände med Frankie?
-Är du Circus of Books från LA? -Ja.
Coolt. Jag har varit hos er.
-Är du ägaren? -Ja.
-Bra jobbat. -Ja.
Hej.
Vad har ni? Utöver ett bra namn?
Är det här gaysaker?
-Eller inte nödvändigtvis? -Nej.
-Klämmor... -Okej.
Förklara inget för mig. Bara...
Om det inte är gay, så är det därför det inte blir nån affär.
Säg nåt som skulle sälja bra hos er.
Det här. Hela den här väggen med saker.
Men jag gillar inte direkt att se på det.
Jag lägger märke till det utan att se på det.
Den här väggen skulle nog sälja bra hos oss.
Vad det än är.
-Det är bra så. Kan vi gå nu? -Ja.
Vi anställde dem som drev butiken åt de tidigare ägarna,
och de lärde oss allt vi behövde veta
om hur man får tag på produkterna. Det var nyckeln till allt.
Jag är en av kondom- och glidmedelsinköparna...
DAVID GREGORY TIDIGARE ANSTÄLLD
...och en del av videofilmerna. Jag har i stort sett fria händer.
Gör jag misstag, så är det inte hela världen.
Karen och Barry var fantastiska.
FERNANDO AGUILAR TIDIGARE ANSTÄLLD
De var så snälla mot mig.
Jag hade alltid drömt om att jobba i en porrbutik.
ALASKA TIDIGARE ANSTÄLLD
Jag är en knäppis och ganska pervers, kan man säga.
Under det här ställets glansdagar var det verkligen hett.
Folk lade pengar på böcker, tidskrifter...
BEN LIEFKE ANSTÄLLD
...eller vad de nu ville ha.
Vi öppnade inom en månad och första dagen drog butiken in över 1 000 dollar.
Tidskrifterna var på den sidan av butiken,
och de riktigt grova porrtidningarna här.
Det låg en gränd bakom Circus of Books som kallades Vaseline Alley.
Alla samhällen som har stor gaybefolkning
har en Vaseline Alley.
Det var ett ställe för gaysex.
Jag förlorade min oskuld i gränden bakom Circus of Books...
DORIAN WOOD KUND OCH KONSTNÄR
...med en polisaspirant. Det var alla queerkillars våta dröm.
Min första kväll här står det en kille i hörnet där...
Det är inte ens på porrsidan.
...med byxorna nere och smeker sig.
Jag tänker: "Helvete. Min första kväll, och så händer det här."
ENDAST PERSONAL
Man kunde gå till det bakre rummet.
Där fanns en trappa till vinden,
och...
Jag har haft sex på vinden. Inte hela vägen-sex, men...
Jag har inte ens varit där uppe.
Jag visste inte att den fanns.
Jag har missat nåt.
Hörde du nånsin talas om det?
Jag hörde talas om det, men tyckte inte att det var så farligt.
Alltihop var ju lite knasigt, så det behövde vara nåt helt otroligt
för att jag skulle tycka att det var riktigt tokigt.
Man ändrade inte på sig för att Barry kom dit.
Man fortsatte att läsa sin tidning. "Hej, Barry. Läget?"
När Karen kom dit...
Då flög tidningen längst bak.
Din pappa har alltid varit den lugna.
Det är inte han som har byxorna i er familj.
Det borde jag inte säga på film.
Det var alltid raka puckar med dem.
"Stjäl ni från oss så får ni sparken. Så är det bara."
På 1980-talet var porrmaterial dyrt. Det var olagligt på vissa platser.
Kunde man sälja det, kunde man bli rik.
En chef sa till oss:
"Ni borde öppna en Circus of Books i Silver Lake.
Det blir er största butik." Och så blev det.
De blir varken upprörda eller chockerade. Det är deras jobb.
Som om de sålde äpplen från en äppelkärra.
Jag tror inte att vi hade några betänkligheter.
Vi såg det bara som en mycket tillfällig grej
tills nåt dök upp som var...
...mer gediget.
Vi hade ju college-examina och vi hade våra karriärer.
Det här var inget nån skulle göra,
och vi berättade det absolut inte för nån.
Hur kom ni då in på att börja göra porrfilmer?
Lite hitåt bara. Precis. Så där ja.
Nån kände en mycket känd gayporrproducent, Matt Sterling.
Han sökte en seriös distributör som han kunde lita på.
Han skulle ge ut en ny film, som tveklöst skulle bli en hit,
för huvudrollen spelades av den då mycket kände
-Jeff Stryker. -Jeff Stryker.
-Han var redan berömd. -Mycket berömd.
Jeff Stryker var gayporrens superstjärna.
Han var en av de största.
Ursäkta ordvitsen.
Är du beredd att ge mig allt jag vill ha?
Allt.
Hej. Jag heter Jeff Stryker och...
JEFF STRYKER PORRFILMSSTJÄRNA
...här har ni mig.
Det här är Jeff Stryker-actiondockan.
Den är 30 centimeter hög och anatomiskt korrekt
och man kan ställa penisen i olika poser.
Där har jag ett övertag på Ken.
Ingen hade anat att de här personerna distribuerade porrfilmer världen över,
men de såg det på samma vis som jag såg det.
Man skapar en produkt, och det handlar om tillgång och efterfrågan.
Det är bara affärstänkande.
Det var en ren tillfällighet.
Vi grundade ett företag...
...som gjorde gayporrfilmer.
De gjorde Stryker Force,
och det var svårt att möta efterfrågan.
Folk ringde
och krävde att vi skulle leverera bandet med en gång.
Jag sa: "Jag har det inte än. Det går inte."
Det rådde panik efter bandet.
Han kom till vår butik för att signera banden,
och kunderna stod på kö.
Barry bar fram trave efter trave med lådor,
och jag signerade så länge de hade några kvar.
När andra hörde vad vi distribuerade
kom de till oss och sa: "Kan ni sköta våra också?"
Och vid det laget hade vi anställt en kille som sålde banden.
Barry och Karen jobbade bakom kulisserna,
och de ville ha nån som jag att vara ansiktet utåt.
När vi började släppte vi kanske en film var sjätte vecka.
Men helt plötsligt
släppte vi två filmer i veckan.
Vi sa att det var som att rida på en tiger.
Många företag ville göra affärer med dem
eftersom de var bra, ärliga och pålitliga personer.
Och i porrindustrin var det ovanligt på den tiden.
Det här är en samling jag gjorde åt Barry och Karen.
Den heter Rimnastics Gold Part 2.
"Video 10 Distributors har tagit fram ännu hetare rimming-scener
och ger er Rimnastics Gold Part 2.
Den är mer än fantastisk. Den är 'rim-tastic'."
Förlåt. Herregud.
Det kändes aldrig som att vi började med porr.
Vi gav oss bara in på ett nytt affärsområde
som var besläktat med det vi redan gjorde.
Vi såg aldrig de där filmerna.
Vid en tidpunkt var vi nog den största distributören
av gayporrfilmer i USA.
Det var en mycket lukrativ marknad,
men man tog väldigt stora risker.
Risken att åka i fängelse var mycket stor,
vad man än gjorde inom porrfilmbranschen.
KRAFTÅTGÄRDER I HUVUDSTADEN
Porrmaterial, särskilt på den tiden, var en polariserande sak.
Det fanns alltid folk från högern
som letade efter saker att demonisera.
Obscena publikationer är socialt skadliga.
Justitiedepartementet säger att pornografi är ett problem
som genomsyrar samhällets alla nivåer
och borde därför lösas av myndigheter på alla nivåer.
Antiporr-planen väntas inbegripa både statligt och lokalt deltagande.
Det leddes av Meese, Ronald Reagans justitieminister.
Den här regeringen varnar leverantörerna av illegal obscenitet.
Jag kände aldrig att jag kunde låta nån annan veta vad vi gjorde.
Du hade nog inte brytt dig, men jag ville inte det.
Precis. Jag sa inget därför att hon inte ville det.
Hon såg helst att jag inte sa nåt.
Om man var nånstans och sa: "Jag äger Circus of Books",
skulle folk säga: "Det har jag inga problem med."
Det var som att man blev dömd.
När nån säger att den är lärare säger man inte:
"Det har jag inga problem med."
Eller: "Jag är advokat." "Det gör mig inget."
Men så sa man till oss: "Det har jag inga problem med."
Och de hade nog problem med det. Jag hade problem med det.
Karens problem med de sexuellt grova varorna
hade nog mycket att göra med hennes tro.
Hon växte upp i ett konservativt hem.
Hon älskar att tillbringa hela dagar i synagogan med att be.
Jag säger att vårt äktenskap är blandat.
Jag är en religiös person, men inte han.
Han gillar inte nånting med andlighet.
-Det stämmer bra. -Ja.
Vi har alltid tillhört en synagoga.
Även om synagogorna inte visste vad vi gjorde.
Hon var rädd att de här relationerna skulle påverkas om det blev känt.
Tycker du att vi fick mycket religiös utbildning eller...
Det var mycket komplicerat.
Mamma hamnade i kläm mellan den förstockade, konservativa synagogan...
Men hon föddes in i det.
...och oss som växte upp i West Hollywood,
som är väldigt sekulärt och liberalt...
Jag kände att vi blev påtvingade det,
och inte på nåt mjukt vis.
Mammas vanliga naturkraft:
"Du ska till söndagsskolan."
Fortsätt. Toran är framme. Du måste vara respektfull.
Gör det nu. Kom hit och inta din plats.
Inta din plats.
Jag reagerade på pressen med tystnad.
Du bråkade mycket med mamma. Du klädde dig inte som hon ville.
Du körde din egen grej.
Jag antar att Joshs reaktion var:
"Jag gör det jag måste, och jag ska göra det perfekt."
Jag absorberade nog mest av mammas perfektionsambitioner.
Jag försökte alltid förmedla en positiv bild till dem,
och till alla andra.
Använd din styrka. Sparka.
Täck den, Joshua. Bra!
Ta bollen!
Jag ville vara perfekt.
Minns du att du skrev den här boken som barn?
Ja.
Den heter Boy av Joshua Mason.
UNGARNA
"I framtiden ska min familj bestå av min vackra fru,
jag och mina tre barn.
Jag ska bo i en så himlaliknande värld att den känns overklig."
Herregud.
Jag minns tydligt att "gay" var ett fult ord.
Det var ett ord man använde för dåliga saker.
Jag uppfattade helt klart att det var fel.
Då så.
Nycklarna till hennes affär.
Tom tar 100 till i dag.
Och över helgen.
Förr hade vi tio gånger mer än det här.
-Jag vet. Det verkar nästan tomt nu. -Det är allt.
Det är fortfarande mycket, men inte alls som det brukade vara.
Kände du nån av personerna i filmerna?
Jag känner några av de mest berömda.
Matt Sterling, han var mycket känd,
och Jeff Stryker. Han var en mycket känd kille.
-Vad hände med Matt Sterling? -Han dog.
Jag känner många av producenterna.
Hur många av personerna i de här filmerna tror du har dött?
Många. När aids härjade dog många.
-Hur gamla var de? Vad var medelåldern? -De var i 20- och 30-årsåldern.
Det var dem jag besökte på hospice, killarna jag kände...
Men många var inte inlagda. Jag visste inget. De åkte bara hem.
Tillbaka till Wisconsin eller var de kom ifrån.
Och... sen var det över.
Barry och Karen hade en mycket märklig och bisarr inblick.
De bevittnade epidemin utan att vara en del av den.
PHIL TARLEY PORRFILMSREGISSÖR
De drev ju en sexverksamhet.
Det var ju den döende befolkningsgruppens värld.
Ingen visste till en början vad det orsakades av.
Folk undvek varann.
Vi förstod det bara inte.
BÖGCANCER
Vi var rädda för varann.
ALEXEI ROMANOFF AKTIVIST, HBTQ-RÄTTIGHETER
Över 800 fall i hela landet,
och ändå känner förvånande få till Aquired Immune Deficiency Syndrome.
En anledning kan vara de vanligaste offrens natur,
homosexuella män som ofta byter sexpartner.
Vi förlorade så många anställda.
Trevliga personer, mycket trevliga personer.
Begåvade, smarta, unga.
Det var en stor tragedi.
Nittio procent av alla jag kände på den tiden lever inte längre i dag.
Jag minns att Barry besökte en sängbunden anställd.
Vi ringde till föräldrarna och sa: "Er son är sjuk.
Vill ni inte komma och..."
Många sa: "Nej, det vill jag inte.
Jag slängde ut honom. Jag vill aldrig se honom igen."
Jag sa: "Men han är ju er son."
Jag var så förbluffad över
att föräldrarna kunde vara så hemska mot sina barn.
Jag tänkte inte på den homosexuella delen. Det var ju deras barn.
Den anställde som jobbade så tätt ihop med oss för att öppna affären
gick hem en fredag och dog på måndagen.
Vi jobbade med honom ända tills...
Bokstavligen tills han dog.
Jag minns att hans mamma ringde när han hade dött.
Hon hade ingen kontakt med honom under den perioden.
Hon mådde nog dåligt. Jag vet inte vad hon ville att jag skulle göra.
Men hon borde ha besökt honom.
-Det var en fruktansvärd tid. -En mycket hemsk tid.
Jag minns att vi besökte affären
och undrade: "Var är han eller han?" "Han dog nyligen."
Nånting verkade...
...skräckartat med det.
Jag förstod det först långt senare.
Jag vet att de stöttade gaycommunityt.
Det var inget mål, men de gjorde det.
De tänkte inte låta andra krafter diktera vad de skulle göra.
Det vi gjorde var små, medmänskliga gester på ett mycket litet plan.
VI SLÅSS FÖR VÅRA LIV
Myndighetsföreträdare använder ofta pornografi
som ett verktyg för att vända fokus från deras misslyckanden.
JOHN WESTON KONSTITUTIONSJURIST
EN AIDSDÖD I HALVTIMMEN FDA: STOPPA INTE AIDSMEDICINER
Justitieminister Meese tog i dag emot porrapporten.
Obscenitet, denna olagliga aktivitet, är inte nåt
som skyddas av konstitutionens första tillägg.
Jag läste jämt om det när Meese ledde sin kommission,
och det var fullständigt riggat.
Alla som vittnade var emot porr.
Resultatet var garanterat. De skulle säga att det var dåligt.
Enligt motståndarna använder kommissionen en halv miljon dollar till att moralisera.
Regeringen försöker uppnå en självcensur
med hotet om rigorösa sanktioner.
De hade en specialstyrka för många miljoner,
med alla pengar de behövde och ett enda mål.
De skulle kontrollera folks läs- och tittarvanor.
Deras sexvanor också, om de kunde.
Är det inte dags att plocka bort vinstmotivet
från sjuka och obscena handlingar?
En sak man gjorde på den tiden
var att man bara sålde filmer till personer man kände.
Vi sålde filmer över hela landet, men bara till företag vi hade jobbat med.
En dag ringde en person och beställde tre filmer
till Joe's Video Store i Lebanon, Pennsylvania.
Vår kille lade in honom i datorn och skickade iväg dem.
Utan vår vetskap inleder åklagaren då en process
för olaglig frakt av porrmaterial över statsgränser.
Det var en fälla.
FBI kommer in, precis som på tv, med FBI på sina...
-Jackor. Stor bokstäver. -...jackor, med dragna vapen.
Vi gjorde några hemliga inköp av de här sakerna,
och efter att ha rådgjort med åklagaren
utfärdades en rannsakningsorder.
Vi åtalades för att ha skickat obscent material.
BEVISFÖREMÅL 12
De kunde ha dömts till fem års fängelse...
JOHN WESTON KAREN & BARRYS ADVOKAT
...och bötesbeloppen kunde ha blivit mycket höga.
En av oss skulle dömas till fängelse. Jag tyckte att det borde bli Barry.
Den ledande åklagarens personal bestod av mycket religiösa personer.
Han var själv väldigt mycket emot porr.
De sa att Barry måste erkänna sig skyldig.
Han måste fällas och dömas för grovt brott.
I fängelse är den värsta platsen på jorden man kan befinna sig,
men att frukta fängelse är...
...ännu värre.
Det var som om vi hade en kniv hängande över oss hela tiden.
Vi pratade aldrig om det med någon.
Våra föräldrar visste inget.
Barnen visste inget.
Våra vänner visste inget.
Det kändes som att jag åker ner med en hiss
och höll på att förlora allt inom mig.
Visste du om FBI-åtalet?
Jag kände inte till åtalet.
Jag hörde nog...
...nåt om en film som hade skickats till Pennsylvania.
De hemlighöll det under vår uppväxt. Jag minns inte att jag visste nåt om det.
Vi hölls fullkomligt ovetande för att... vi var barn
och skulle inte ha med de sakerna att göra.
På grund av det hade jag få kopplingar till verksamheten.
Kände du att du hade nåt band till affären?
Jag tror att affären opererade i en egen sfär utanför familjen,
men jag tror att det är ganska...
Det finns en konventionell aspekt där.
Föräldrar går till jobbet. De pratar inte om vad de gör hela tiden.
Sluta gnugga dig i ögonen.
Jag tror att familjen föll in i ett konventionellt mönster där hemma.
-Sa Josh det till dig? -Är det sant?
Ja, det gjorde han.
Vi pratade om barn, att gifta oss och att vara strejta.
Ingen ifrågasatte det.
Jag tror att till och med min bild av...
...gaypersoner och gaylivet kom genom...
...verksamheten på nåt märkligt vis.
Jag skulle vilja säga att du har varit en ganska bra unge.
Jag gillar att vara din mamma.
Insikten om att jag var gay infann sig
under en lång och oklar period.
Jag höll det hemligt för alla.
Det var inte acceptabelt att vara gay.
Kände du eller såg du nånsin personer
som bara var gay,
och som fick dig att inse och tänka: "Det där är gay.
-Det är coolt. Det är som..." -Nej. Absolut inte.
Jag ignorerade nog aktivt...
...alla världens gayfrågor.
Precis som mina strejta gymnasiekompisar.
Man pratade inte om homosexuella eller hur det var.
Det var mycket arketypiskt med sportkillar som hackade på gaykillar.
Idiot!
Jag gjorde vad jag kunde för att inte hamna i gaykategorin,
men jag var inte bra nog för att vara heterosexuell.
Jag var bara asexuell i deras ögon.
Jag satte stor press på mig själv
att vara det konventionella och regelföljande barnet.
Är du med, pappa?
Jag tror att jag fyllde alla dagens luckor med nån form av aktivitet.
Jag tränade simhopp och gymnastik.
Kände du att du hade press på dig att låtsas vara strejt?
Pressen var stor när det gällde dejtande.
Det fanns ungar som förlorade oskulden och sånt.
Inte jag.
Det känns så skumt för mig att du trodde att jag skulle bry mig.
Jag brydde mig inte. Jag hade inte...
Min värld var ju ändå gay.
-Varför ville du inte hoppa in i den? -Din värld var för gay.
För gay och för konstnärlig.
Jag klickade inte med det. Jag tror att det var...
Jag hörde inte hemma där. Jag hör inte hemma där, tror jag.
Kan du berätta hur vi träffades, Fernando?
Vi träffades i nionde klass.
Vid det laget känner man igen personer
som går sin egen väg, skulle jag säga,
på deras hår, kläder och musiksmak.
Och du var en av de här personerna som hade allt det jag sökte hos en vän.
Du gick helt och hållet din väg.
Söker alltid uppmärksamhet.
Ska du säga, ms Green.
Tror du att vårt kompisgäng såg sig som skolans queergrupp?
Vi identifierade oss inte riktigt som queer.
På 90-talet såg vi oss som knäppisar, konstnärer, punkare och rebeller.
Det var vår identitet och det som fick oss att dras till varann.
Det var därför det var så accepterat för alla våra vänner
att experimentera med sin sexualitet.
Kan jag komma hem till dig och hänga med din dator?
Visst.
-Minns du när jag fick veta om affären? -Ja!
Du sa: "Mina föräldrar äger en bokhandel."
Och jag sa: "Vilken bokhandel?"
Du sa: "De äger en bokhandel.
Du känner nog inte till den, Circus of Books."
Och vi sa: "Circus of Books? Va?
Det är en porrbutik, Rachel!"
Jag minns hur förvirrad jag blev.
Det stämde inte med min bild av mina föräldrar.
Det var en intressant och kul, men också farlig, hemlighet.
Jag insåg att det lätt kunde bli ett problem.
Fast vi var rebelliska och brådmogna var vi ändå ganska oskyldiga.
Det lustiga är att jag inte trodde att mina föräldrar förstod
min värld av konstnärer och queerungdomar.
När de faktiskt överlappade min sfär utan att jag ens insåg det.
Det kändes som att vi hade sett Karen och Barry på ett sätt,
väldigt mycket som föräldrar och lite stränga.
Absolut inte som subversiva.
Och absolut inte som en del av motkulturen.
Men när vi insåg att de hade intressen i Circus of Books,
började det gå upp för oss
att dina föräldrar hade fler lager än vi hade anat.
Det tillät oss att inse
att man kan leva som vuxen
utan att följa den väg alla säger att man måste följa.
BUTIKSINTERIÖR
Jag tror att när dina föräldrar köpte sin verksamhet,
så visste de inte vad som eventuellt väntade dem,
och det hemska med det var att ingen kunde veta det.
Det var omöjligt att läsa obscenitetslagen
och avgöra om nåt man sålde kunde leda till åtal.
ÅTALSBESLUT
Vi kände personer som varit i branschen och som hade fått fängelse.
Men till en början tänkte jag bara: "Då försätter vi oss bara i konkurs."
När vi till sist satt ner med John Weston sa han att det var en riktigt usel plan.
Myndigheterna vill alltid ha sitt byte.
Så om man lägger ner nåt alldeles i början,
då har man mindre att erbjuda.
Om kriget mot knarket nånsin tar slut,
kommer alla som bekämpar narkotikan att förlora sina jobb.
Det var samma sak med obscenitetsbekämparna.
De behövde nån att förhandla med,
så vi fick rådet att inte stänga alls utan att driva affären vidare och slåss.
Det är skrämmande när myndigheterna är ute efter en.
Det är väldigt mäktigt...
...och det var i grund och botten av religiösa skäl.
Det tycker jag är läskiga saker.
Jag fick ett besked från myndigheterna med innebörden
"Barry Mason måste erkänna sig skyldig.
Han måste fällas och dömas för ett grovt brott."
På ett rent mänskligt plan var tanken på Barry Mason som grov brottsling
fullständigt oacceptabel.
Det var inte möjligt i den värld jag ville leva i.
Jag vädjade till dem om att tänka om.
Att se vem han var som person,
och vilken påverkan det skulle ha på honom och familjen,
och i någon mån dig,
om din pappa hade tvingats att stå i rätten och säga:
"Ja, jag är skyldig. Jag har begått ett grovt brott."
Skälet till att allt löste sig var att Bill Clinton valdes.
USA:s president, Bill Clinton.
Tack.
Åklagarna byttes ut.
Man hade en annan attityd till obscenitet, och det skapade ett klimat
där min vädjan om att de skulle tänka om kunde övervägas.
De hade förmågan att se hur fin din pappa var.
De godtog att företaget bekände sig skyldigt.
Företaget erkänner sin skuld, och man släpps villkorligt.
Jag behövde bara ta mig till myndigheterna varje månad
och skriva på ett papper
där det stod att jag inte hade begått några brott den månaden.
Och sen var hela situationen över. Jag klarade mig.
Det visar sig att våra rättigheter i det första tillägget är skyddade
när det gäller mycket extremt tal och mycket extremt material.
Den finaste rättigheten ett land kan ge sitt folk
är rätten att lämnas ifred.
Joshs huvud måste vara perfekt runt.
Säg hej.
Vad sa du precis?
Juni var den sämsta månaden nånsin i båda butikerna.
Och...
Det går fortfarande med vinst, men det är inte...
Det är inte hållbart i längden.
Vid nån punkt... Det är bara... Som i går.
Jag skulle lämna butiken.
Jag försöker gå ut, men jag kan inte.
En man hade nämligen precis köpt nåt, och han hade rullator.
Han ser på det han har köpt och öppnar inte dörren.
Och på grund av rullatorn fastnar han där.
Det är vår kundbas. De är åldrande...
...mestadels män som knappt kan gå.
Blandar du ihop det som en flingblandning?
Ja, annars får man inte i sig de små bitarna.
Nu får jag i mig allt.
Jag tänker att i stället för ett affärsbeslut,
så har jag ett psykologiskt problem eftersom...
...jag har drivit den här verksamheten i så många år
utan att veta vad jag gjorde.
Och...
Jag måste lägga ner den,
men jag har fortfarande anställda som inte får lika bra arbeten om de...
-Det här är ost. -Keso, ja.
-Om de... -Ost.
Om vi lägger ner.
Jag vet inte.
Det är... Jag vet inte.
Och jag vet inte varför du vill dokumentera det här.
Sånt här händer i småföretag.
Det är en annan affärsmodell.
Jag gillar inte det här filmandet. Jag vet inte vad du ska göra med det här.
Karen och Barry befann sig i ett ständigt paniktillstånd
över att deras företag skulle kollapsa.
ALASKA TIDIGARE ANSTÄLLD
Därför var det ett ständigt:
"Nu är det kört. Vi bommar igen den här veckan.
Nu är det över. Det här är slutet."
Så var det hela tiden.
Därför tror jag inte riktigt på att de ska stänga.
Jag tänker: "De skulle ju alltid stänga."
Det här är referensbrev.
Det står bara: "Han har jobbat för oss i över 25 år.
Om ni söker en bra, ärlig, pålitlig och hårt arbetande anställd
har ni funnit honom i Ben."
Så tråkigt, men jag är glad för din skull.
Tack.
Det är min sista dag i dag. Jag går i pension.
Jag skulle säga att det är ganska deprimerande,
men det är dags.
Det värsta jag vet är att säga upp en bra anställd...
...för att man inte har råd att behålla personen.
Det är hemskt att behöva göra det.
Det förflutna återvänder aldrig.
Och är man inte villig att investera i framtiden,
är det inte ens lönt att fortsätta existera.
"Som ni säkert ser
minskar försäljningen i butiken trots våra ansträngningar för att öka den.
Härmed informerar jag er om att butiken har lagts ut för uthyrning.
Jag välkomnar alla förslag på nya varor
och alla idéer om andra användningsområden för lokalen."
Jag sätter den vid stämpelklockan.
Då ska vi se.
Så det här är...
Det blir... De ser den.
Kan du berätta om dagen du kom ut inför mamma och pappa,
och vad som fick dig att känna att du kunde vara mer öppen med det?
Vad fick dig att känna att du borde vara det?
Det var nog inte förrän efter gymnasiet
som det ens började kännas som ett alternativ för mig.
Det var inte förrän på college som jag började förvandlas
från den jag var utåt till den jag kände att jag var inuti.
Jag kom hem från college ett antal gånger
med avsikten att komma ut, men det blev inte av.
Jag satte stor press på mig själv för att det skulle bli av.
Jag såg till att mitt flyg
var bokat och betalt,
för det var inte en omöjlig tanke
att jag skulle bli utkastad.
Ja.
Går det bra?
Ska jag läsa frågorna?
Nej, förlåt. Det är bara så upprörande att höra.
Fredagsmiddagen innan han skulle återvända till Columbia.
Han satt vid ena änden av matbordet och jag vid den andra.
Nån hade ett samtal som krävde en post-it-lapp och en penna.
Och jag kladdade ner på lappen: "Jag är gay."
Jag slängde pennan och pappret på bordet.
Jag försökte se vem som hade skrivit. Det stod inget namn.
Till sist gick hans mamma och han en trappa upp,
och jag sa: "Wow, det är Josh!"
Jag sa: "Är du säker? Varför gör du så här?
Det är Gud som straffar mig."
Gud skulle straffa henne för hennes företag,
och hon trodde nog att det här var straffet.
Fram tills dess
hade det bara existerat utanför mina egna grundläggande värderingar.
Det var inte...
Det var inget jag behövde tänka särskilt mycket på.
Jag trodde inte att jag hade några problem med att nån var gay,
men jag var inte beredd på att ha ett homosexuellt barn.
Jag trodde att pappa skulle bli mest upprörd.
Det brukar vara pappan som kastar ut den homosexuella sonen.
Och han.... Han tog det mycket bra.
När han berättade det blev jag bara överraskad.
Det enda jag var det minsta upprörd över
var att han hade hemlighållit det. Det hade inte gjort nån skillnad för mig.
Hans flyg gick morgonen därpå.
Vi hann inte prata mycket om det.
När vi körde till flygplatsen,
sa han: "Du ska veta...
...att män kan utnyttja andra män precis som de utnyttjar kvinnor."
Det tyckte jag var ganska insiktsfullt.
Varför tror du att det var jobbigt för mamma
när hon var så involverad i den här världen?
Ironiskt nog var allt med verksamheten för att stötta familjen.
Gaydelen hamnade på affärssidan av en mental skiljelinje.
Jag tänkte aldrig på mina anställda på samma sätt som jag tänkte på min son.
Det gick bra att jobba med gaypersoner,
men när det kom till min egen familj, och det jag hade absorberat från min tro,
gick det inte alls bra.
När det gällde min egen son,
insåg jag att jag hade en del tankar om gaypersoner som behövde förändras.
Jag vet inte varför sopkillen inte kom. Vilken dag kommer han?
-Torsdagar, tror jag, men jag kan kolla. -Det är i dag.
Varför sa du att ni skulle stänga i juni?
Jo, om det är... Försäljningen går dåligt.
Vi försöker behålla personalen.
Men när affärerna går så dåligt håller de inte ens i ordning.
Så...
Alla är mer eller mindre färdiga här.
Så, hej då...
...till den här lådan.
Om jag trodde att det kunde vara en livskraftig verksamhet för nån
skulle jag lägga ut den till försäljning, men jag tror inte att nån klarar att göra
mer av den än vad vi har gjort.
Det kan gå ett år till eller nåt sånt.
Eller inte. Det är svårt att veta.
Därför önskar jag att din film var klar,
så att jag fick se hur det slutar. Det skulle jag vilja.
Det här summerar den här verksamheten.
Allt hamnade i containern.
Här. Jag tycker bara att det är intressant.
Det är försäljningen...
Den följer den.
Det här var 2008.
Här kom recessionen, men även internet.
Sen ser man hur det fortsätter sjunka.
När andra började sälja på nätet, så gjorde vi det inte.
Vi har en hemsida, men vi säljer inget där.
Den visar bara folk vad som finns när de kommer till butikerna.
Jag undrade hur de kunde överleva med internet...
JEFF STRYKER PORRFILMSTJÄRNA
...eftersom porrbranschen krossades.
Man kan inte sälja sånt folk kan få gratis.
Porren flyttar fram gränserna på nätet.
Grovt sexuellt material finns i allt större tillgång på internet.
Internet krossade min verksamhet.
PHIL TARLEY PORRFILMSREGISSÖR
Det berövade mig min inkomst.
Det kan också ses som dödsstöten för gaybarerna,
för nu behöver man inte gå på bar för att träffa nån. Man kan träffas på nätet.
Grindr eller SCRUFF.
På många sätt har internet varit till hjälp
eftersom vi inte behöver leva i skuggorna
och vara lika förtryckta och rädda.
Men jag tycker även att det är... Det suger att den yngre generationen är...
Att det är så svårt att prata ansikte mot ansikte.
De var inte bara handelsplatser.
De var samlingsplatser där man kunde träffas.
De var platser där folk kunde mötas i ordets bästa bemärkelse.
Materialet levereras kanske,
men det kan inte ersätta mänskligt samspel,
och i den här omfattningen är det en tragisk och oersättlig förlust.
ONE-ARKIVEN, USC:S BIBLIOTEK
De vill nog inte ha några av de här tidningarna.
Jag vet inte längre vad de får.
Det var så länge sen jag lade de här sakerna här.
-Jag hörde hans namn. -Ja.
Det är några av hans omslag. Han var en mycket trevlig kille.
Om han inte finns med i ONE-arkivet, tror jag att han hade velat det.
Du måste nog skriva under här.
-Vadå? -Det är ett gåvobrev.
Det står att du skänker materialet.
-Där. -Okej.
Om ni inte vill ha det, så släng det...
Du känner inte oss. Vi slänger inget.
Vad du än har, tar vi gärna en titt på det.
Vi har nog inget ni vill ha här.
När jag ändå är här vill jag se på... Jag tror att det var här allt började.
Om man hade erotisk litteratur eller kiosklitteratur
placerade man det bakom ett draperi.
Man hade problemet att man kunde gripas av polisen,
men man hade också det bra problemet, kan man säga,
att man kunde träffa nån annan som sökte samma material.
Det var en bra sak att få dem.
Jag minns Circus of Books,
och att det var ett ställe där man kunde hitta andra som en själv.
Affären fyllde en funktion. Den är bara inte...
Jag blir glad när den stänger.
Tack för din gåva. Jag är tacksam.
Tja, det är bara lite grejor.
Det här är viktigt, tycker jag. Mycket viktigare än vår affär, detta är...
Modet som krävdes för att ge ut de här månad efter månad.
De måste göra det i hemlighet.
Kan du tänka dig nån unge i Iowa eller nånstans,
få tag på ett exemplar och tänka: "Herregud, jag är inte ensam."
Det är helt fantastiskt.
Dokumentären borde handla om det här.
När Josh hade kommit ut
körde vi honom till flygplatsen morgonen efter.
Och regeln var att när han kom till elevhemmet
så måste han ringa och säga att han var framme.
Vi väntade och väntade, men han ringde inte.
Till slut ringde jag och sa till honom: "Oavsett vad du är,
måste du fortfarande ringa din mamma och säga att du är framme."
Men sen var det svårt för mig att börja prata om det.
Karen kunde inte säga nåt till sina vänner på ett år.
Jag satt där i församlingen och försökte bara förstå
hur jag skulle ta mig genom min kamp med vem min underbara son var.
Tanken på att han var homosexuell var en styggelse i vår religion.
I ett äktenskap som hans pappa och mitt,
har den icke-religiösa parten mycket mindre problem med
att acceptera ett homosexuellt barn än den religiösa parten.
Varför övergav du aldrig religionen?
Det är helt enkelt inte ett alternativ för mig.
Om ens sätt att vara i världen är att vara religiös,
är det helt enkelt lättare att acceptera Gud.
Men det är inte lätt att vara religiös. Man måste jobba på det också.
Jag behövde tänka om min tro för att kunna godta det.
Jag gick i bibelstudier.
Vad betyder ordet "styggelse"?
Varför säger de det i samband med homosexualitet?
Vad sa man egentligen på den tiden?
Det krävdes lång tid av sökande och acceptans och insikten om
att det fanns en mycket gedigen grupp med tänkare och ledare
och människor som råkade vara gay,
och som skapade underbara och levande gemenskaper.
ATT BERÄTTA FÖR MAMMA OCH PAPPA FRÅN OKUNNIG TILL AKTIVIST
Vi engagerade oss i PFLAG,
och hon träffade andra kvinnor med liknande erfarenheter.
Det betyder föräldrar, familjer och vänner till lesbiska och gaymän.
Det är en stödgrupp för personer
som behöver hjälp att förstå vad könsrelaterade frågor är.
Hon var som en annan person efter det.
Jag vägrade att inte vara den bästa mamman jag kunde för honom.
Ens barn har sin egen väg, och man kan inte styra den.
Man kan bara leda dem de första stegen på deras väg.
Men det krävdes verkligen mycket arbete för att nå dit.
Vi börjar med att paret Mason berättar sin historia, och ni...
Vill du börja, Karen? Barry började ju senast.
Jag tycker att Barry ska börja. Hans historia är bättre.
-Den väger upp din. -Tja...
Då så...
För ungefär 15 år sen,
kom vår son hem från college i New York.
Nu är vi PFLAG-höjdare,
och vi pratar om det med dem, för att det ska kännas bättre för dem.
Jag hade ingen aning om att han var gay. Ingen aning.
Jag är utbildad samtalsledare och kan leda stödgrupper.
Jag är ett typexempel på nån
som reagerade väldigt dåligt på det.
Jag skulle vilja ta tillbaka allt jag sa till honom kvällen han kom ut,
men det försvinner inte,
och tyvärr pratar jag mycket, så jag måste komma ihåg det.
Deras engagemang i PFLAG har varit fantastiskt.
Vid nåt tillfälle...
...sa mamma att föräldrarnas roll är att slåss för förändring,
och att det är barnens roll
att ha ett så normalt liv som möjligt och gå vidare.
Man tror alltid att man vet vad som är bäst, men det är fel.
Föräldrar...
...är bara smarta under en väldigt kort tidsperiod.
Jag trivs med den jag är tack vare dem.
Så...
Ja.
Jag är inte så bra på att avsluta meningar.
Jag har ägnat de senaste 20 åren åt att hjälpa andra förstå och acceptera
könsvariationerna hos deras barn, och det finns många könsvariationer.
Och de är alla okej,
och det hoppas jag att du tar med i filmen.
VI HYLLAR ALLA FAMILJER
STOLT ÖVER MINA HOMOSEXUELLA BARNBARN
Mamma!
Jag ska leta upp min man, så att vi kan ta en gruppbild.
-Okej. -Ni står där borta.
VI FIRAR 40 ÅR MED PFLAG, LOS ANGELES
KÄRLEK!
Ska vi ta en bild? Är du här för att ta en bild? Bra.
Ge mig kameran. Du ska vara med.
Nu tar jag en.
Nu så.
Du arrangerade en mycket stor bild. Det var svårt.
Jag vet, och ropa inte på mig.
-Det här är min PFLAG-uppgift. -Det gör jag inte. Det är klart.
Hej igen!
Föräldrar och vänner till homosexuella, PFLAG!
Här har ni dem, mina damer och herrar, föräldrar och vänner till homosexuella.
Mammor, pappor, bröder och systrar.
Stolta föräldrar.
Ser man på paraden, så möts inga andra av lika mycket jubel.
Bara PFLAG, och det är för föräldrarna innan oss.
Människorna som ställde upp när ingen stod upp
för dem som kom ut som homosexuella.
Jag önskar att mina föräldrar vore här.
-Se, pappa. Där är er affär. -Jag vet!
Barry!
FÖRÄLDRAR TILL HOMOSEXUELLA
Ingen har nånsin gett oss nåt vi inte har behövt kämpa för.
LYCKA ÄR LEGALISERAD KÄRLEK
HÖGSTA DOMSTOLEN LEGALISERAR SAMKÖNADE ÄKTENSKAP
Jag har sett så många förändringar i den här världen.
Både bra och dåliga.
STOPPA HATET
Men jag känner hopp, och det finns hopp.
Jag tänker inte avsluta med en trist slutkläm.
Det här är en glad slutkläm,
för fler människor är tillsammans än nån gång tidigare.
VI ÄLSKAR OCH ÄR STOLTA ÖVER VÅRA HBTQ-BARN
GUD VÄLSIGNADE OSS MED ETT HOMOSEXUELLT BARN
VI STÄNGER FÖR GOTT DEN 9 AUGUSTI. TACK FÖR 30 ÅR
Det är vår sista timme, så handla snabbt.
Vi sätter snart upp "stängt"-skylten.
Du blir kanske den sista kunden.
Då så.
Ägaren till det sista föremålet som såldes av Circus of Books.
Ja.
Jag gillar att vara anonym, men...
Skriv "anonym" om du vill vara en sann purist.
Nej, vid det här laget är jag ganska öppen med det.
Då så.
Barry och Karen har alltid varit som föräldrar för oss.
Nästan. Vi har alltid haft...
-Vår surrogatfamilj här. -Ja.
-Hej då, Karen. -Du är toppen, Bud.
Tack. Jag kommer att sakna dig.
Du kommer att gå vidare och göra bra saker. Det vet jag.
-Det var fint att jobba med dig. -Tack.
-Jag hoppas att allt går bra. -Tack.
-Jag måste få krama dig. -Åh, Karen!
-Tack för allt. -Du har varit underbar.
STÄNGT
Det är inte lätt att vara gifta och driva ett företag ihop i så många år.
-Det är mycket svårt. -Ja, han har fått lyssna mycket på mig.
Undertexter: Jessika Johansson