Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PŮVODNÍ ANIME FILM NETFLIX
Kdysi dávno
nebeští Zeniťané spojili síly,
aby uvěznili zlého Nimza za branami Nadirie,
ale jejich vítězství si vyžádalo ohromné ztráty na životech.
Pokud by padouch uspěl a otevřel brány do temného světa,
bylo by možné je znovu zavřít pouze s pomocí posvátného meče.
Ten meč musí třímat nebeský hrdina,
potomek rodu Zeniťanů.
SANCHO: PANE! KRÁLI PANKRÁCI! DĚŤÁTKO! NÁDHERNÉ DĚŤÁTKO!
PANKRÁC: NO NE! SLÁVA BOHYNI!
PANKRÁC: BUDEŠ SE JMENOVAT LUCA.
MADA: OH, PANKRÁCI! JSI OPRAVDU...
OH!
PANKRÁC: PROPÁNA! CO JE? JSI V POŘÁDKU, DRAHÁ?
NEDLOUHO PO PORODU
LUCOVU MATKU MADU UNESLA MONSTRA.
*: SLYŠEL JSEM, ŽE CESTUJEŠ PO BOKU OTCE.
RODRIGO: ACH, PANKRÁCI! OZVU SE, JAKMILE NAJDU TEN MEČ.
NERO, POJĎ K TATÍNKOVI.
NERA SE PŘI POHLEDU NA LUCU ZAČERVENALA.
BIANCA: JSEM BIANCA. PAMATUJEŠ SI MĚ?
*: JEŠTĚ! ZAVRŇ, ČÍČO!
BIANCA: NECH JI BÝT! DEJ MI JI!
*: DOSTANEŠ JI,
AŽ PŘEMŮŽEŠ DUCHY ZE ZAKLETÉHO HRADU!
BIANCA ÚTOČÍ! 18 BODŮ!
ZAKLETÝ KASTELÁN ÚTOČÍ!
LUCA ÚTOČÍ! SÍLA ÚTOKU JE 21!
ZAKLETÝ KASTELÁN JE PORAŽEN!
BIANCA: OH! CO JE TO? NÁDHERNÁ KOULE!
URČITĚ NĚJAKÁ ODMĚNA. VEZMEME JI S SEBOU.
LUCA ZÍSKÁVÁ DRAČÍ JABLKO!
*: FAJN. TA HLOUPÁ KOČKA JE TVÁ!
BIANCA: JUPÍ! MÁŠ RADOST, KOČKO?
UŽ TĚ NEBUDE TRÁPIT!
BIANCA: MĚLI BYCHOM TÉ KOČCE DÁT JMÉNO!
HMM... CO TŘEBA PURRCY?
PANKRÁC A LUCA POKRAČUJÍ V PÁTRÁNÍ PO MADĚ.
Došly ti síly, Luco?
Zdaleka ne!
Hej, Purrcy! Počkej!
Počkej na mě!
Ten chlapec roste tak rychle.
Děje se něco, Sancho?
Ne, Výsosti, jen bych si přál, aby paní Mada spatřila svého syna.
Jistě.
- Vrať se! - I já, Sancho.
Už tě mám!
Auvej...
Purrcy? Kde jsi?
- Tady tě mám. - Jé!
Promiň, nechtěl jsem tě vylekat.
Hm?
Ty máš ale krásnou kouli. Můžu se podívat?
Luco, brzy vyrazíme.
Už jdu!
Mám nejsilnějšího tátu na světě.
Zlepšuješ se, Luco. Jako otec jsem na tebe hrdý.
Proč je tohle roční období tak smutné?
Co vás přivádí do Coburgu?
Upokojte se. Jmenuji se Pankrác.
Přicházím na přání Jeho Výsosti.
Oh...
Zajisté!
Princi Harry! Vraťte se k panu Pankrácovi!
Ne. Jen mi rozkazuje.
Ale venku je nebezpečno.
Zmlkni, Franku, nebo ti hodím za krk žábu!
Hej!
Kdopak to je?
Oh, vzpomínám si. Jsi Pankrácův syn.
Řekl ti, abys mě hlídal?
Tak nějak. Ty budeš Harry.
Pro tebe princ Harry. Jsem druhý nejmocnější po králi.
Vážně?
Můj táta je nejsilnější na světě.
Neříkej.
V tom případě můžeš být můj lokaj.
Kdo bude první u hradu.
- Tři, dva, jedna... Teď! - Hej!
To není fér!
Pozor!
Jé!
- Pusťte mě! - Stůjte!
Co si to dovolujete?! Pusťte mě!
Tati!
- Jdeme. - Páni!
Je vážně silný.
Působivé.
Pěkně jsi to Hřívákovi a Tesákovi nandal.
Ladjo!
Měl bys na chlapce dávat pozor.
A teď mi předveď něco nezapomenutelného!
Je čas na odvetu.
Jsi mrtvý.
Luco!
Prober se, Luco!
Ne!
Luco, poslouchej mě!
Tati!
Láska otce vůči synovi je drahocenná věc.
Ale nic nevydrží věčně.
Tati...
Luco...
musíš...
Tati...
Tati!
Oh, tvůj křik mě těší.
Dělej, zakřič ještě!
Tati!
Luco...
tvá matka...
je naživu.
Prosím...
tvá matka...
Tati!
Jak dojemné.
Tati!
Pusťte mě!
Ne. Budeš žít šťastně až do smrti jako můj otrok.
Jsi v pořádku, Luco?
Další noční můra?
Neboj, Harry. Jsem v pořádku.
Snad jsem ti řekl,
že mi máš říkat princi Harry, lokaji.
Ještě tě to nepřešlo? Oba jsme otroci, vzpomínáš?
Nemůžu si pomoct – jsem urozený.
Ale k věci...
Trčíme tady už deset let. Proč neutečeme?
Je to moc nebezpečné. Kolikrát jsme to probírali?
Hej! Proč zpomaluješ?
Budižkničemu!
Hej, vy.
Chcete se odtud dostat?
Znáš cestu?
Ano.
Vím, že spousta otroků se odtud dostala v sudech.
Všichni jsou mrtví. Mrtví!
Když to tu nezvládáte,
nacpou vás do sudu a hodí do řeky.
Je to tak snadné?
Vážně?
Jsi si jistý?
Naprosto.
Půjdu sám, když bude třeba.
Když jinak nedáš...
Ach!
- Co děláš? To páchne! - Ticho. Uslyší nás.
Co je to za sajrajt?
Plavalo to tamhle.
Je to...
to, co si myslím?
Musíme si na tom dát záležet.
Kdo sem dal ten sud?
Tohle je podezřelé.
Fuj!
Ti dva smrdí jak hnůj!
Hned se jich zbav!
Já?
Povedlo se.
Jsme živí!
Nemůžu tomu uvěřit!
Uprchli jste, že?
Děkujeme.
- Přijďte zas. - Jsem namol!
Hej.
Vzduch je čistý.
- Dobře. - Fajn.
Napijte se. Zahřeje vás to.
Díky.
Pořád páchnete.
Omlouváme se. To protože...
Je to na dlouhé vyprávění, ale...
Já jsem doktor Agon. Uprchlíci jsou zde vítáni.
Otevřel jsem si hospodu na hoře Azimut, abych sledoval ten chrám.
Není to příliš nebezpečné?
Je to riskantní,
ale když neudělám nic, všechny nás postihne pohroma.
Zdá se, že biskup Ladja chce otevřít brány do Nadirie.
Chce přivést zpět mistra Nimza.
Nimza?
Je ztělesněním zla,
dokáže uvrhnout náš svět do věčné temnoty.
Mnoho Zeniťanů přišlo o život, když ho před lety uvěznili.
Ladja...
O tohle mu jde.
Vypadá to tak.
Proto hledám nebeského hrdinu,
který biskupa Ladju zastaví.
Tak...
Povězte mi vše, co víte.
Zastav až v Littlehavenu.
Hej, slyšíte mě?
Víc pro vás udělat nemohu.
Odteď je to na vás.
Sbohem a hodně štěstí,
vy smraďoši.
Stát!
Tohle je území Coburgu.
Cizím vstup zakázán.
Vždycky ses řídil předpisy, Franku.
Známe se?
Pořád se bojíš žab?
Pamatuješ, jak jsem ti ji dal do postele? To nemělo chybu!
Vy malý nadutý...
Je to možné?
Princi Harry! Vy žijete!
Ustup, Franku.
Monstra na hoře Azimut sílí.
Musím to ihned sdělit otci.
Pojď, Luco.
Jo...
No, víš...
Nepůjdeš se mnou?
Jde o tátu.
Pořád myslím na jeho poslední slova.
Jako by se mi snažil říct něco důležitého.
O tvé matce?
Asi.
Chci se vrátit do Whealbrooku.
Máme tam srub, kde jsme dřív žili.
Chápu.
Půjdeme každý svou cestou.
Opatruj se, Harry.
Pro tebe princ Harry. Máš mizernou paměť, lokaji.
Tak už jdi.
Dobře.
Jednou se do Coburgu vrátím. Opatruj se.
Luco!
Au...
Co je?
Já...
Promiň, že jsem ti to neřekl dřív, ale...
Víš...
Tvůj otec... Pankrác...
Myslím...
Ne, vím to...
Zachránil mi život.
Takže...
kdybys cokoli potřeboval, stačí říct.
Udělám, co bude v mých silách.
Ach, Whealbrook. Nic se tady nezměnilo.
Tak, tati, jsem doma.
Brrr! Mrzne tady!
Rozdělám oheň.
Copak je tohle?
Tátova tajná místnost?
A tohle je...
jeho deník.
Konečně znám odpověď na otázku, která mě trápila.
Biskup Ladja chce zenitské kouzlo, aby otevřel brány do Nadirie.
Proto unesl Madu – je Zeniťanka.
To znamená, že stále žije.
Když najdu zenitský meč a nebeského hrdinu
a uzavřu brány do temného světa,
možná ji zachráním.
Krom toho
jsem přesvědčen, že Luca je nebeský hrdina, kterého hledám.
Nechápu to...
Já a hrdina?
Zmiz, sprostý zloději!
Ale tohle je...
můj dům!
Hm?
Sancho?
Ty oči...
Pane Luco, to jste vy!
Sláva! Jste živý!
Chutná snad ještě lépe než tenkrát!
Můžeš si přidat, kdybys chtěl. Tohle je opravdu šťastný den!
Pořád jsem doufal.
Věděl jsem, že žijete. Já to věděl!
Ladja mě zotročil a donutil mě postavit jeho chrám.
Bylo to peklo.
Nevíte něco o paní Madě?
Ladja ji zajal. Stojí to v tátově deníku.
Byla tak blízko a já to nevěděl.
Takže jste ji neviděl?
Jak bych mohl? Byl jsem otrok!
Každý den mě nutili pracovat do úmoru.
Co?
Jestli ji někdo může zachránit, pane Luco, jste to vy.
Já?
V žilách vám koluje zenitská krev. Vaše oči jsou toho důkazem.
Vy jste nebeský hrdina ze Zenitie.
Nebuď směšný.
Pan Pankrác si to nejspíš myslel také.
Měl to napsané v deníku.
Vidíte?
Váš otec také řekl,
že zenitský meč dokáže vytasit jen pravý hrdina.
Pokud ten nebeský meč mrští do bran Nadirie,
tak se znovu uzavřou!
A kde ten všemocný meč je?
Nemějte obavy.
Má ho Rodrigo Briscoletti, napsal to v dopise.
Takže existuje.
Pane Luco, musíte do Mostroferrata, navštívit pana Briscolettiho.
Do Mostroferrata?
To potrvá týdny.
A co všechny ty lesy, jeskyně, pouště a příšery?
Prosím, vezměte si ho. Patřil vašemu otci.
Tátův meč...
Nedokážu ho unést.
Hele, já nejsem táta. Nezvládnu to.
A mám strach.
Bojím se, když na to jen pomyslím.
Sancho, vyprávěj mi o mojí mámě.
Byla to krásná, moudrá dáma.
Sotva si ji dokážu vybavit.
Pojď sem, Luco. Pojď k mamince.
Ty máš tak teplé ruce.
Tvůj otec přísahal, že by položil život za záchranu své královny.
Luco,
musíš...
Zvládnu to! Dokážu to!
Juchú! Jackpot!
Šup!
Co chceš?
Nepotřebuju, aby mě doprovázel sliz.
Už se do toho dostávám.
Eh?
Tak ty mi nedáš pokoj?
Dobře, možná si tě nechám.
Tak pojď, slizko.
Blátivko!
Tati, opravdu jsem tím hrdinou?
Tohle je omyl. Celá tahle cesta je velký omyl.
Prostě...
zachovej klid.
Vidíš? Neublížím ti.
Zapomeň, že jsme tu byli.
Připravit,
pozor,
utíkej!
To se mi snad zdá!
Hm?
Purrcy?
Purrcy! To jsi ty!
Už tam budeme.
Co se tu stalo?
TOHO, KDO PORAZÍ BJØRNA OBROSOBA, UČINÍM SVÝM DĚDICEM.
RODRIGO BRISCOLETTI
Takže tohle město zničil Bjørn Obrosob.
Když se rozneslo, že pan Briscoletti hledá dědice,
desítky statečných mužů vytáhly proti Bjørnovi.
Jenže nikdo z nich už se nevrátil.
Páni.
Je obrovitánský.
Udělal si doupě ze staré svatyně.
To je zlé.
Co si počnu?
Oh?
Nový vyzyvatel? Možná vládce příšer?
To on porazí Bjørna!
Otče!
Ach, Nero. Dorazil nový nápadník.
Ale já si nechci vybrat manžela takhle.
Teď není vhodná doba!
Požádám ho, aby odešel.
Ne, přestaň. Prosím!
Co je to za hluk?
Au...
Jsi v pořádku?
Ty jsi kdo?
Já? Ty budeš Nera.
Luco,
ty žiješ.
Ano!
Děje se něco, Nero?
Hm?
Ty...
To není možné!
Luco, mysleli jsme, že jsi mrtvý.
Nera plakala celé dny, když se to doslechla.
Vážně?
Takže ty se chceš postavit Bjørnovi?
Co?
Nic takového jsem neřekl.
Když Bjørna porazíš, jmenuji tě svým dědicem.
Jinými slovy dostaneš Neru za ženu.
Co?
Za ženu?
To je výhra, viď?
Páni.
Ignorujete jednu zásadní věc,
nemám proti Bjørnovi sebemenší šanci.
Určitě to zvládneš.
Co to říkáte? Podívejte se na mě.
Poznám to podle barvy tvých očí.
Takže i podle vás jsem ten zenitský hrdina?
To se dozvíme, když vytasíš zenitský meč.
Opravdu ho máte?
Mám dojem, že chceš být tím hrdinou.
Ten meč je schovaný zde.
Vytas ho a naplň svůj osud, hrdino Zenitie!
Je pryč.
Znamená to, že ten meč je teď v Bjørnově doupěti?
Vypadá to tak.
Promiňte,
mohl bych si to nechat projít hlavou?
Luco?
Nero.
Předpokládám, že sis souboj s Bjørnem rozmyslel.
Myslím, že na to nestačím.
Jsem ráda.
Nevím, co bych dělala, kdyby ses mu postavil.
Byla bys radši, kdyby ne?
Totiž, když ho porazím, tak...
se budeme muset...
Však víš...
Ne, o to mi nejde. Právě naopak.
Byla bych opravdu šťastná, kdybys tu bestii porazil. Jenže...
Šťastná?
Ne! Totiž ano, ale obecně vzato.
Nesouvisí to s tím, že bych si tě vzala.
Ne že bych nechtěla...
Promiň, musím jít!
Cože?
To znamená... že bychom... mohli...
Nemáte...
léčivé byliny, prosím?
- Zbyly ještě někomu? - Ne, došly mi.
Mně taky.
Trochu mám.
- Kdo je to? - Nějaká dívka, která přišla včera.
Ty jsi vyrostl, Purrcy.
Na,
tady máš.
Díky za záchranu.
Někoho mi připomínáš.
Co?
Vypadáš jako ten kluk, který vyhnal duchy ze zakletého hradu.
Kde ses o tom doslechla?
Jak bych mohla zapomenout na kamaráda z dětství?
No ne... Bianco?
Že ti to trvalo, Luco Erkeli Gotho.
Bianco! Vážně jsi to ty!
- O Biance jsem slyšel. - Co? O té čarodějce?
Prý umí používat kouzlo Kasizzle.
Pojďte.
Hej! Kam jdeš?
Cože?
Snad nechceš bojovat proti Bjørnovi se mnou?
Je jasné, že sám ho neporazíš.
Raději to nech na mně.
Urazila jsem tě něčím?
Jistě že ne.
Nesnaž se mě pronásledovat!
Proč nechce, abych šla s ním?
Co máš za problém?
Nemám problém.
Hele, tohle místo je vážně nebezpečné.
Oh?
Netušila jsem, že jsi takový kavalír.
Dej si pohov.
Tamhle!
Není to...?
Zenitský meč!
- S ním budeš nepřemožitelný! - Počkat! Není to bezpečné!
Co? Takzvaný nebeský hrdina má obavy?
Ještě ty začínej.
Udeř první a zvítězíme.
Kdo se opovažuje rušit můj sladký spánek?
- Tady ho máme. - Je obří!
Zase ty, skrčku?
Koleduješ si o malér.
Bianco, ty najdi meč. Já zaměstnám Bjørna.
Dobře!
Dokážeme to!
Swoosh!
Je tady průvan.
Bianco! Našla jsi ho?
Ještě ne! Pořád hledám!
Honem!
Co to děláš, Luco? S takovou ho nenajdu!
Dej mi pokoj! Dělám, co můžu!
Tu máš!
Swoosh!
Tamhle je!
Luco! Rychle pryč!
Už běžím!
Trefil jsi mou tvářičku.
Tu máš!
Luco!
Dobrá!
Bjørne!
Zenitský meč je můj! Vzdej se, nebo okusíš nebeskou ocel!
Hm? Možná takhle?
Sakra!
Ten meč...
se nehne.
Co?
Takže nakonec nejsi tím hrdinou?
Nejspíš ne.
Dnes si dám maso na grilu!
Jejda!
Auvajs!
Bjørn zuří.
Není to Luca?
Zničím vás všechny!
Přede mnou se neschováte!
Tady jste!
Kasizzle!
- Musí mít nějakou slabinu. - Ale jakou?
To oko...
na jeho čele.
- Vím, jak Bjørna porazit. - Vážně?
Schovej se tamhle, Purrcy.
Potřebuji i tvou pomoc, Blátivko.
Už vás mám!
Doufám, že rádi grilujete.
Radši dám přednost čerstvému salátu!
Swoosh!
Hodláš mě zabít?
To je na tobě, Bjørne.
Buď zemřeš,
nebo mi budeš přísahat věrnost.
Nechci zemřít.
Povedlo se!
Luco!
- Děkujeme! - Náš zachránce!
Ano, náš velký zenitský hrdino.
Zůstane to mezi námi, ano?
Lidé kolem toho nadělají.
Připadám si jako podvodník.
Ber to tak,
že jsi porazil Bjørna, i když nejsi nebeský hrdina.
To je velký úspěch.
Luco!
No, bez tebe bych to nezvládl.
Už jako malá jsi mi kryla záda.
Nejdřív na zakletém hradě, teď tady.
To je od tebe milé. Takže dostanu tučný podíl?
Kolik tisíc zlaťáků ti Rodrigo Briscoletti slíbil?
Vlastně mi za porážku Bjørna
má dát Neru za ženu.
Neru?
To je skvělé.
Neru Briscolettiovou.
Každý muž v zemi ti bude závidět.
No...
Takže o tohle celou dobu šlo.
Přestaň se tak samolibě usmívat.
Ještě ji musíš požádat o ruku.
Většina dívek to od svého budoucího manžela očekává.
Je to mnohem lepší, než když to necháš na rodičích.
Nejsem pitomec.
Proč jsi tu vlastně se mnou?
Myslíš, že to zvládneš sám? Ani náhodou.
Prožili jsme toho spoustu. Je správné, abych ti pomohla.
Soucit je moje silná stránka.
Nebudu ho potřebovat.
Už bys měla odejít.
Do toho!
- Nebuď jak moje máti. - Luco!
Oh! Ahoj!
Prý jsi splnil úkol. Otec září štěstím.
Jo, měl jsem namále.
Takže...
No...
Jak to říct? Co třeba...
Omlouvám se, že ruším.
Au.
Bianco?
Co je s tebou? Jsi nervózní troska!
Nenapadají mě slova!
Troubo!
To bolí! Netahej!
Tenhle tragéd se tě chce na něco zeptat, Nero.
Zmlkni.
No...
Ehm... Vezmeš...
Vezmeš si mě?
Jistě že ano!
Vážně?
Jsem tak ráda.
Bála jsem se, že mě nepožádáš o ruku, i když jsi to monstrum porazil.
Dá nám Bianca požehnání?
Určitě ano.
Pomohla mi porazit Bjørna.
Od té doby se hlásí o svůj podíl.
Od dětství se vůbec nezměnila.
Vždycky řekne první věc, která ji napadne.
Jen si posluž. Jsme jedna rodina.
Rodina?
Zrovna já...
se žením.
Na Biancu!
- Na zdraví! - Kolikáté mám?
To zní jako oslava.
Oh, pane Luco.
Lidi! Bjørnův přemožitel je tu! Nebeský hrdina osobně!
Oh, ne, totiž...
Luca, vládce příšer!
Na, vypij to.
Ne, díky.
Ale my oslavujeme tvoje zasnoubení.
Poslyš, mám za sebou náročný den.
Hm?
Uvidíme se zítra.
Hej! Luco!
Chceš říct, že se se mnou nenapiješ?
Dobrou noc, lidi!
A Bianco, ty tolik nepij.
Počkej!
Moula jeden.
Do dna!
Odkdy pije jako duha?
Můžu vám pomoct?
Hej, hej! Co to děláte?
Ty oči. Pojď blíž, ať se podívám.
Hm?
Ano.
- Máš obavy ze sňatku. - Eh?
No, svatba bude brzy,
ale nemám nejmenší obavy.
Je to úžasná žena.
Jsem štěstím bez sebe.
Hmm, to je zvláštní.
Tvoje oči mluví jinak.
Říkají, že skrýváš své pravé city.
Seslal jsi na sebe kouzlo?
Nebuďte směšná.
Jsem utahaný, takže jestli je to vše...
Sbohem.
Takže nechceš čelit tomu, co opravdu cítíš?
Bez obav. Vždy naslouchám svému srdci.
Hej! Kampak?!
Když jsi si tak jistý,
vypij tohle.
Je to zvláštní lektvar.
Odhalí to, co opravdu cítíš.
Chceš-li pochopit své nejniternější city,
měl bys ho vypít do dna.
Když myslíte – ale tenhle hnus rozhodně vypít nehodlám. Sbohem.
Okamžik.
Nechceš ho vypít, protože si to nepřipouštíš.
Dobře, dobře. Nechám si ho, ale nevypiju ho.
- Vypiješ. - Ne.
Kdepak, vypiješ ho.
Ženská bláznivá.
Ach!
Nejspíš to se mnou nic neudělá.
Neru... Neru... Vyber si Neru.
AUTOSUGESCE
Neru... Neru... Vyber si Neru.
Neru... Vyber si Neru.
LUCOVO PODVĚDOMÍ
Eh?
Ne, ne, ne, kdepak.
O nic nejde.
Ta babizna mě jen balamutila.
Co jsem to provedl?
Kdo to řekl, tehdy před lety?
„Tvá pravá láska je někdo, komu můžeš říct cokoli.“
Mám pravdu?
Mám pravdu, viďte?
Tohle je špatné. Moc špatné.
Eh?
Co tady dělá?
Asi konečně vím, co cítím.
Cože?
Chceš odvolat zásnuby?
Ano.
Na to je trochu pozdě, nemyslíš?
Samotného mě to zaskočilo...
Tiše, Nera nás uslyší.
Mrzí mě, že Neru takhle odmítnu.
Je mi to jasné.
Nera a celá rodina Briscolettiových je ti ukradená.
To už přeháníte.
Moje city vůči Neře byly opravdové.
Tak proč?
Uvědomil jsem si, že moje srdce patří jiné.
Nedokážu lhát sám sobě.
Jsi drzý a nevděčný.
Je mi zle, když se na tebe podívám. Zmiz z tohohle města!
Tohle vám vrátím.
Nakonec nejsem tím hrdinou.
Počkej chvíli.
Copak?
Budeš toho hrdinu hledat, viď?
Ano.
Tak si ho vezmi.
Vážně?
Najdi ho a vydej se do města na úpatí hory Azimut.
Nerozumím.
Prý tam žije zenitský drak, vzal na sebe lidskou podobu.
Požádej ho o pomoc.
Proč já?
Vidíš tu horu?
Ovládají ji temné síly.
Mám z toho značné obavy.
A kdyby se někdo ptal, jsem na tebe děsně naštvaný.
Jasné?
Máte moje slovo.
A teď zmiz, ty mizero.
Neru už nikdy neuvidíš.
Ach, Nero, nebohá dcero.
Nero...
Promiň.
Co? Pomátl ses? Jak můžeš být tak hloupý?
Jen pitomec by odmítl dívku jako Nera.
No, oficiálně jsme se s Rodrigem dost pohádali.
Hele, to je on.
Chudák.
Chceš říct, že ne?
Určitě sis všechno vymyslel, protože se stydíš.
Ale jestli říkáš pravdu,
tak blahopřeji, jsi největším hlupákem ve vesnici!
Došlo mi, že mi na někom záleží víc.
Co má tohle znamenat?
Neříkej, že jsi ztratil hlavu kvůli nějaké holce z města!
Ty jsi byl vždycky...
Vždycky jsme jeden druhému pomohli v nesnázích.
Hej, kam jdeš?
Pořád mě sekýruje
a neví, kdy má zavřít pusu,
ale má ten nejroztomilejší úsměv.
Tak moment. Ty ses doopravdy pomátl.
Budeš toho litovat!
- Neříkej... - Bianco Whitakerová.
Ano!
Já, Luca Erkel Gotha,
budu poctěn, když se mnou zůstaneš navěky.
Řekl jsi to.
Ty...
jsi to vážně řekl.
Tohle nemůžeš vzít zpátky.
Protože já...
cítím to samé.
Oh, to je...
Hej!
Vidím, že jsi dostal rozum.
Máte mi co vysvětlovat.
Mohl jsem si vzít milou, půvabnou ženu
a zdědit bohatství Briscolettiových,
ale to všechno je v trapu.
Tyhle věci jsou bezvýznamné, když si kvůli nim musíš lhát.
Takhle nikdy nebudeš šťastný.
Ale vám stačilo, abyste mi pohlédla do očí,
ačkoli jsem nevěděl, co cítím.
Nikdy nepodceňuj ženskou intuici, hochu.
Upřímně se omlouvám.
Díky za vaše moudrá slova a ten zázračný lektvar.
Už půjdu.
Nezašla jsem příliš daleko?
Ale tvé oči mi prozradily,
co doopravdy cítíš.
Děkuji, mistře Nimzo.
A teď...
Zdá se, že ještě nemám dost síly,
kterou získám,
nehledě na to, co se stane s mou smrtelnou schránkou.
A až přijde čas, moc mi pomůžeš, Mado.
Jsem tvůj tatínek!
Oči malého Aluse mají stejnou barvu jako vaše, Výsosti.
Ano, ale září mnohem víc.
Jsou okouzlující.
Poslední dobou tohle dělá často.
Nejspíš si mám pospíšit a najít zenitského hrdinu.
Už bych to neměl dál odkládat.
Takže brzy vyrazíš?
Ano.
Už kvůli Alusovi
nesmí tento meč propadnout temnotě.
Já vím.
Eh?
To je něco, pane Luco.
Už jste dospělý.
No...
Vetřelci!
Tudy.
Tamhle jsou!
Luco!
Jeď do Roundbecku.
A dej na Aluse pozor!
Jistě, paní Bianco!
Jenom ti useknu nohu
na rozkaz biskupa Ladji.
Luco!
Bianco!
Nech ho na pokoji!
Nepleť se do toho, chudinko!
Kasnooze!
Bianco!
Jsi vyřízený!
- Jejda. - Co to?
Zpackal jsem to.
Nemám slov.
Není to tak zlé.
Oh?
Tahle dívka...
Vida.
Bianco!
Už jsem si myslel, že nepřijdeš.
Ladjo...
Přišel jsem ti nabídnout šanci spatřit Madu,
ale čekalo na mě milé překvapení.
Co s ní zamýšlíš, Ladjo?!
Chci, aby otevřela brány do Nadirie,
protože Mada se zřejmě jen tak neprobudí.
Ale brány mohou otevřít jen Zeniťané.
Vida ho! On o tom nemá ani sebemenší ponětí, že?
Každopádně přijmi můj srdečný dík
za tak skvělý dárek.
Nevzdoruj!
Už vím.
Mám dokonalý dárek přímo pro tebe.
Ka... swoosh!
Úžasné.
Nádherný výraz.
Odtud se můžeš dívat
a sledovat svět, jak se utápí v temnotě.
Mám neuvěřitelné štěstí.
Nenapadlo mě, že najdu další dívku zenitského původu,
a navíc manželku Madina syna.
Mě?
Nesmysl.
Na Zeniťanku nemám tu správnou barvu očí!
Jsi si jistá?
Podívej se na sebe pořádně.
Mám dobrý důvod se domnívat, že jsi adoptovaná.
Ve snaze uchovat tajemství
tví praví rodiče s pomocí kouzla změnili barvu tvých očí.
- A teď pojď. - Pusťte mě!
- To je... - Mada.
Příliš nespolupracuje, jak je patrné z té bariéry.
Já...
Legenda praví, že Zeniťané
si dokážou navzájem číst myšlenky.
Ať tě naučí kouzlo, které otevírá brány.
Uděláš to pro mě místo ní.
To je...
brána do Nadirie.
Splň mi mé přání a slibuji ti,
že budeš volná.
Mado.
Kdo chce se mnou mluvit?
Jmenuji se Bianca. Jsem Lucova žena.
Takže můj syn se oženil.
Bianco, nesmíš poslechnout Ladju, ať ti řekne cokoli.
Neustále sílí,
ale brány se neotevřou,
dokud Zeniťan nevysloví zaklínadlo.
Prosím, zachraň se.
A odpusť mi, že ti nemohu pomoci.
Mado!
Do toho, ukaž mi sílu Zeniťanů.
Kafrizzle!
Chovej se slušně, paní Gothová.
Radím ti, abys mě poslechla.
Nikdy!
To je velice mrzuté.
Kasizzle!
- Nepodceňuj mě. - Kafrizzle!
Kafrizzle!
Tak dost.
Pro mě jsi pouhý hmyz.
Vzdej se!
Ladjo!
Ukaž,
pomůžu ti nahoru.
Jedno z mých dosud nejhorších děl.
Opatrně.
Pomaleji.
Konečně jsme naš...
Honem, vytáhni mě!
Rychle pryč!
Zoom!
Sláva!
Dokázali jsme to!
Nevím, kdo jsi, ale děkuji ti.
Jak tohle můžeš říct? Jsem...
Ten šermířský um.
Snad nejsi...
Čekal bych, že vlastního syna poznáš o něco dřív.
To jsem já, Alus.
Ale kdy jsi stihl tak...
- Za tebou! - Eh?
Alusi, tady máš!
Díky, tati!
Počkat, ten meč je...
Alusi, stůj!
To je zenitský...
Páni!
To bylo skvělé!
Tati, odkud máš ten meč? Je úžasný!
Zenitský meč...
To ty...
Jsi to ty.
Ten nebeský hrdina.
Celou dobu jsi to ty.
Pane Luco!
Sancho!
Pane Alusi!
Jsem tak rád, že jste živ a zdráv.
Tohle je nejšťastnější den mého života.
Nemusíš plakat, Sancho. Počkat, odkdy vypadáš tak staře?
Už je to osm let, co jste zkameněl.
Osm let?
Opravdu tak dlouho?
Jejich řady se rozrostly.
Chci se podívat.
Páni! Nedají se spočítat!
Takže babička s maminkou jsou někde na těch ostrovech?
Ano, ale dostat se tam nahoru rozhodně nebude snadné.
Snad najdeme zenitského draka.
Hned jsem tam.
Namouvěru...
- No ne... - Ach.
Ty jsi... Ano, vzpomínám si!
Ten smraďoch!
Věřím, že pomáhat lidem se vyplatí,
ale ani ve snu mě nenapadlo, že mi přivedeš zenitského hrdinu.
Doktore Agone, Ladja drží mou matku a ženu v zajetí,
takže máme společný cíl.
Ano, také si přeji, aby tato doba temna skončila.
Prý tu žije zenitský drak v lidské podobě. Víte o tom něco?
To má být chyták?
No...
Eh?
Vážně?
No tohle.
Ani mě nenapadlo, že doktor Agon je zenitský drak.
Viď?
Rád bych pomohl, vážně.
Prosím!
Ale nemohu.
Cože?
Ztratil jsem dračí jablko,
bez něj se nemohu proměnit.
Co? Žertujete?
Jak jste mohl přijít o tak důležitou věc?
Kde jste ho ztratil?
Na to nikdy nezapomenu. Byl jsem tady, na zakletém hradě.
Tady? To je kousek od Roundbecku.
Počkat, máte na mysli...
tohle?
To je kus mého dračího jablka.
Jako kluk jsem ho našel na zakletém hradě,
ale Ladja ho zničil.
Ale počkat.
Tohle je padělek.
Vážně?
Co to pro nás znamená?
Jsme v koncích.
Dobrá.
Je čas požádat víly.
Víly?
Žijí v jeskyni hluboko v horách poblíž Battenbergu.
Prý dokážou splnit každé přání.
Ale setkat se s nimi není snadné.
Ochraňují je totiž roboti.
Roboti? Není to trochu zvláštní?
Mě se neptej.
Tak to v téhle době chodí.
V téhle době?
A aby toho nebylo málo,
víly přijmou jen toho, kdo zvládne jejich náročné úkoly
vlastními silami.
Blátivko.
Sledovala jsi mě.
Tady je máme.
Jak se máme dostat až tam?
Nějak to musí jít.
Přemýšlej!
Blátivko...
Nejradši bych ti dal pusu.
Jestli to někdo dokáže, jsme to my!
Auvajs.
Co to? Co se děje?
Ty jsi víla?
Nemusíš vstávat.
Omlouvám se za ta muka, kterými sis musel projít.
Nepotrestám tě za to, že jsi přivedl slizku.
Už to, že ses dostal až sem, svědčí o tvých čistých úmyslech.
Dovol, abych ti splnila přání.
Prosím, uzavři navždy brány do Nadirie a zachraň mou matku a ženu.
To nemohu.
Ovšem že ti pomohu ve tvé snaze,
ale nemohu zasáhnout přímo.
Tak co mám dělat?
Hledáš tuhle kouli, je to tak?
Dračí jablko! Odkud ho máš?
Je falešné.
Dovol mi, abych se ohlédla zpět.
Najdi svoje mladší já.
Myslím, že víš, kdy a kde hledat.
Ty máš ale krásnou kouli. Můžu se podívat?
Počkat, to bylo...
Přesně tak.
Víš, co je třeba udělat.
Musíš se vrátit do minulosti.
Tak takhle to bylo.
Purrcy? Kdepak jsi?
- Hej, ty. - Jé!
Promiň, nechtěl jsem tě vylekat.
Zabloudil jsem.
Dobře.
Oh?
Ty máš ale krásnou kouli.
Můžu se podívat?
Co? Jak to víte?
Cítím ji ve tvém tlumoku.
Vážně?
Bohužel, nemohu vám ji ukázat.
Whealbrook je tamhle. Sbohem.
Hej, počkej!
Nechci ti ji ukrást, vážně.
Víš ty co?
Když mi ukážeš tu kouli, seznámím tě se svou kamarádkou.
Je vám jasné, že tohle zní
ještě víc podezřele?
Opravdu?
Možná změníš názor, až poznáš mou kamarádku,
slizku Blátivku!
Obyčejnou slizku?
To já mám kamaráda šavlozuba.
Jmenuje se Purrcy.
Šavlozub v tvém věku? To je senzace!
Ani ne. Pomohl jsem mu a stali se z nás přátelé.
A mimochodem,
pořádně si rozmysli, s kým se oženíš.
Tvoje pravá láska je někdo, komu můžeš říct cokoli.
Dobře, rozumím.
Páni, jsi učenlivý.
No, nevypadáte jako zlý člověk, takže vám tu kouli ukážu.
No ne!
- Jejda. - Hej!
Opatrně!
Omlouvám se.
Díky.
Mít tak pěknou kouli se jen tak někomu nepoštěstí.
Luco, brzy vyrazíme.
Už jdu!
Musím jít.
Co se děje?
To je tvůj táta?
Ano, je to silák.
Určitě ho máš moc rád.
Musím jít.
Dobře. Díky, že jsi mi ukázal svůj poklad.
Není zač.
Purrcy!
- Hej. - Co?
Co bys udělal, kdyby ses v životě dostal do úzkých?
Možná jsem malý, ale jsem Pankrácův syn.
Nebojím se ničeho.
Správně. Máš naprostou pravdu!
Sbohem!
Tak malý a tak chytrý.
Držte se pevně.
Páni.
Tamhle je!
Bianco!
Luco!
Mami!
Ty jsi...
Ty jsi Alus?
Ano!
Ty jsi ale vyrostl.
Mrzí mě, že jsem u toho nebyla.
Maminko!
Přišli jsme o nejkrásnější roky jeho života.
Máme spoustu času, abychom to napravili.
Bianco, tvoje oči...
Ukázalo se, že i já mám zenitskou krev.
Vážně? To leccos vysvětluje!
Tvá matka je tam nahoře.
Luco...
Luco, to jsem já, tvá matka.
Cože?
- Mami? - Och.
Luco, neměl bys tu být.
Chci tě zachránit, mami.
Tvá dobrosrdečnost nestačí.
Zapomeň na Ladju a na brány.
Otoč se a uteč!
Ale...
Tentokrát Nimzo nahromadil víc síly než kdy předtím.
Mohl by zničit celý svět, kdyby chtěl.
Nesnaž se s ním bojovat.
Tentokrát?
Ano, je úplně jiný než dřív.
Nemáme proti němu šanci.
Brány se otevřou jen tehdy, když vyslovím zaklínadlo.
Jsem jediná, kdo dokáže udržet svět v bezpečí.
Mami!
Zenitský draku!
Už nejsem Ladja, jakého jsi znal.
Mám tolik síly.
Nezdržujte se, jděte!
Díky, doktore Agone!
Ladjo!
Mami!
Mami...
Luco...
Jen jsem tě chtěla ještě naposled spatřit.
To jediné mě drželo při životě.
Konečně...
Nyní bude kouzlo, které otevírá brány,
navždy ztraceno.
Mami...
Ladjo!
Za tohle zaplatíš!
Poskoci! Zabte je!
Oomph!
Swoosh!
Kazap!
Thwack!
Frizzle!
Kasizzle!
Jsou v přesile.
To už by stačilo.
Cože?
Přicházím splatit svůj dluh!
Já také!
Právě včas!
Nabít!
Luco, tvá matka!
Tohle zvládnu sám!
Díky, Harry.
Vyřídíme tu škodnou.
A máme tě, Luco!
Stůj, Ladjo!
Ty, úplně sám?
Přišel jsi až sem, jen abys zemřel?
Swoosh!
Ty nejsi ten zenitský hrdina.
O co se vlastně snažíš?
Kaswoosh!
To je smůla.
Byl jsi tak blízko.
Alusi!
Tohle...
zdaleka není konec.
Máma se obětovala, aby navždy uzavřela brány.
Tvůj plán ztroskotal,
je s tebou konec!
Obávám se, že mě podceňuješ!
Kouzlo je navždy ztraceno! Jsi vyřízený!
Nadešel čas.
Zdrojem mé síly je totiž
světlo z Nadirie, které proniká branami!
Mistře Nimzo.
Konečně nadešel čas vašeho vysvobození!
Její síla proudí skrze mě!
A je to ohromná síla!
Opena il Nimzo!
A teď...
se má největší touha...
naplní.
Zavřu je.
Když ho tam hodím, uzavřu brány.
Ale...
jak se tam dostaneš?
Všichni na palubu!
Loď vyplouvá za okamžik!
Tati!
Alusi! Dokázals to!
A svět je za...
Co se stalo?
Co se děje?
Co se to děje?
Bianco.
Hej, Bianco!
Vskutku mistrovská práce.
Dnešní technologie vyrobí cokoli.
O čem to mluvíte?
Ale stejně je to jen program.
Ukážu ti, jak tenhle svět vypadá doopravdy.
Vypnout mapping.
Co to děláte?
Vypnout gravitaci.
Bianco!
Vypnout detekci kolize.
Bianco.
Bianco!
Snížit zatížení procesoru.
Přestaňte!
Ne!
Nechte nás být!
Vy jste Nimzo?
Technicky vzato ne.
Jsem virus ukrytý v kódu Nimzovy postavy.
Přišlo mi, že Mada pojala podezření.
Kdysi dávno hra s názvem Dragon Quest uchvátila svět.
O pár desetiletí později
byla dovedena k dokonalosti tato moderní virtuální technologie.
Po její komercializaci
tuto hru přepracovali pro novou platformu.
A právě tam se teď nacházíš.
Z nostalgie ses rozhodl dát té hře šanci.
Víš, že jsi začal hrát
teprve před pár hodinami?
Proč tohle děláte?
Proč nás nenecháte být?
Člověk, který mě stvořil,
nenávidí lůzu, která nazývá tento virtuální svět domovem.
Proto mě vytvořil a nahrál.
Jen proto?
Co z toho má?
Tak to prostě je.
Jsem pouhý výtvor geniálního a znuděného programátora.
Vlastně ti od něj mám vyřídit vzkaz.
Vzkazuje ti: „Dospěj, nulo.“
Dospěj?
Je čas vrátit se do reálného světa.
Tvá paměť zde bude dočasně vymazána,
aby ses mohl vžít do hlavní postavy.
Nemůžu uvěřit, že prožiju opravdové dobrodružství v tomhle světě.
Že jsi odjakživa váhal mezi Biancou a Nerou?
Tentokrát si vyberu Neru, protože Biancu zvolím pokaždé.
Tenhle systém volbu rozhodně neusnadní.
Budeš cítit přesně to co hlavní postava.
Stačí, abych sám sebe přesvědčil! Vyber si Neru, vyber si Neru!
Právě jsi aktivoval program autosugesce.
Neříkej! To šlo rychle.
DRAGON QUEST EXPERIENCE
Tenhle systém vytváří nové programy během okamžiku.
Mám ho vypnout?
Ne, nech ho zapnutý.
Mohl bych bojovat i s roboty?
Rozhodně. Hned to zadám.
Teď zadej jméno, jaké chceš.
Luca.
Všechny moje postavy se tak jmenují.
Dobře, spouštím brýle. Dokážeš správně přečíst text?
Jo.
Jsi s nastavením spokojen?
Ano.
Tak hurá do toho. Bav se!
Přestaň vzdorovat!
Proč na tomhle světě tak lpíš?
Ani ty...
ani tvůj stvořitel byste to nepochopili.
Všechno nejlepší.
Dragon Quest V! Super!
Nikdy mě nenapadlo...
že světy v té hře jsou falešné.
I když jsou to jen programy,
můj čas strávený s nimi byl skutečný.
Všechny výpravy,
bitvy
i postavy
tu budou navždy.
Jsou to pouhé iluze.
Ne!
Je to další realita!
Sklapni a zemři!
Blátivko?
Neposlouchej ho!
Nevzdávej to!
Kdo jsi?
Jsem antivirový program, který hlídá tenhle svět!
Vytvořil jsem vakcínu...
a svěřím ji tobě.
Dokonči svoje dobrodružství!
Je konec!
Svět...
je zpátky.
Tati!
Ahoj...
Co se stalo?
Všichni jste usnuli.
Ale s Nimzem je konec.
Nikdy jsem nebojoval s někým tak silným.
Luco, opravdu jsi to dokázal?
Teď už víme, kdo je pravý hrdina!
Poslouchejte, vojáci!
Naše bitva s biskupem Ladjou skončila.
Zvítězili jsme!
Ozvi se, kdybys mě potřeboval. Na viděnou příště.
Musíš navštívit Coburg. Očekáváme tě!
Dobře, slibuju!
Tomu říkám dobrodružství.
Doktore Agone!
Dobrá práce, smraďochu!
Pohleďte! Před námi je Whealbrook!
Nádherný výhled!
Až dorazíme do mého rodného města,
tohle dobrodružství skončí
a já se vrátím do reálného světa.
Ale pro mě budete navždy skuteční, vy všichni.
Blátivko...
Luco? Děje se něco?
Pojď za námi!
Tati!
Pořád má hlavu v oblacích. Ale je s ním legrace, viď?
Na tohle dobrodružství nikdy nezapomenu.
Proč se tak usmíváš?
Jen mám radost, že nejsem sám.
Co? Jasně že nejsi sám.
Vždyť máš nás
a společně budeme vychovávat Aluse.
Ohňostroj!
To je pro nás na uvítanou!
No tak, Luco, zachránil jsi svět.
- Narovnej se! - Au!
To bolelo.
- Padavko. - Vážně to bolelo.
- Tak proč se usmíváš? - Bez legrace, mohla jsi mi ublížit!
Je to tak.
Já...
byl tím hrdinou.
POKRAČUJ VE SVÉM DOBRODRUŽSTVÍ...
Překlad titulků: Jan Vieweg