Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ ANIMÉJE
Réges-rég
a zeniták minden erejüket latba vetve,
és számtalan életáldozat árán
a gonosz Midrászt a démonvilág kapuja mögé zárták.
Az esetre, ha egy gonosz hatalomnak sikerülne kinyitnia a kaput,
alkottak egy szent kardot, mellyel azt újra be lehet zárni.
Ám csakis akkor, ha a kardot olyan égi hős forgatja, aki maga is
a zeniták leszármazottja.
SANCHO: PONGRÁC, FELSÉGES URAM, FIAD SZÜLETETT!
PONGRÁC: Ó, VALÓBAN?
PONGRÁC: A NEVED LUKA LESZ!
MÁRTA: PONGRÁC, TE AZTÁN...
Ó! KÖH-KÖH...
PONGRÁC: MI LELT? CSAK NINCS BAJOD?
LUKA ANYJÁT, MÁRTÁT
DÉMONOK ELRABOLTÁK.
*: HALLOM, EGYÜTT UTAZGATSZ ATYÁDDAL.
LUDMAN: FELSÉG! SZÓLNI FOGOK, AMINT MEGLELEM A KARDOT.
JÖJJ, FLÓRA!
FLÓRA LUKÁT MEGPILLANTVA EGÉSZEN ELPIRUL.
BIANCA: BIANCA VAGYOK. EMLÉKSZEL MÉG RÁM?
*: DOROMBOLJ CSAK!
BIANCA: HAGYD BÉKÉN!
*: MEGKAPHATOD,
HA FELSZABADÍTOD A LENULE VÁRAT.
BIANCA TÁMAD! 18 PONT!
FŐGONOSZ TÁMAD!
LUKA TÁMAD! A FŐGONOSZ LEGYENGÜLT!
A FŐGONOSZNAK VÉGE!
BIANCA: MI LEHET AZ? MILYEN SZÉP GÖMB!
BIZTOS JUTALOM. VIGYÜK MAGUNKKAL!
LUKA MEGSZERZI A SÁRKÁNYGÖMBÖT.
*: JÓ, RENDBEN VAN. NEKED ADOM EZT A MACSKÁT.
BIANCA: TÖBBÉ NEM BÁNTANAK, CICUS!
UGYE, MILYEN JÓ?
BIANCA: MILYEN NEVET ADJUNK A CICUSNAK?
HMM... MIT SZÓLSZ, MONDJUK, AHHOZ, HOGY DORBI?
PONGRÁC ÉS LUKA TOVÁBB KUTATTAK MÁRTA UTÁN.
Na, mi van, Luka? Feladod?
Dehogy!
Várj! Várj meg, Dorbi!
Hé, várj meg!
Hogy megnőtt a kis úrfi!
Mi baj, Sancho?
Csak úgy sajnálom, hogy Márta úrnőm nem láthatja.
Igen.
- Állj! - Én is.
Hopp! Hopp! Megvagy!
Ez fájt.
Mi? Dorbi? Hova tűntél?
Te, kölyök!
Bocsáss meg, ha rád ijesztettem!
Nahát!
Milyen szép gömböd van neked! Megnézhetem?
Hé, Luka! Hamarosan indulunk!
Rendben!
Nekem van a legerősebb apukám.
Szépen fejlődsz, fiam. Örülök neki.
Ebben az évszakban mindig olyan nyomott a hangulatom.
Mi dolgotok Reinhartban?
Nem kell félned tőlem. A nevem Pongrác.
A királyod hivatott.
Oh!
Bocsáss meg!
Henrik herceg! Vissza kell térned Pongrácékhoz!
Nem megyek, mert túl szigorú.
Idekint veszélyben vagy!
Hagyj, vagy megint békát dugok az ingedbe!
Hahó!
Te meg ki vagy?
Ja, tudom, biztos Pongrác fia.
Téged küldött, hogy vigyázz rám?
Igen. Te vagy Henrik, igaz?
Neked Henrik herceg vagyok. Itt csak a király hatalmasabb nálam.
Igen?
Az én apámnál viszont nincsen erősebb!
Igazán?
Jó! Akkor a csatlósommá teszlek.
Versenyfutás a várig!
- Három, kettő, és! - Hé!
Ez nem ér!
Vigyázz!
- Eressz el! - Ne!
Hogy merészelitek? Eresszetek!
Apa!
- Húzzunk! - Hú!
Tényleg erős.
Lenyűgöző volt.
Jól elláttad Jami és Gonz baját.
Gema!
De vigyázz, mert meglepődhetsz!
Most aztán harcolhatsz, ahogy csak tudsz.
Most mindenért megfizetsz!
Készülj!
Luka!
Térj magadhoz!
Jaj! Jaj!
Figyelj, Luka!
Apa!
Milyen szép is a gyermekéért aggódó apa!
Na, jó, akkor én ezt befejezem.
Apa!
Luka...
rajtad áll!
Apa!
Szépen cseng a hangod.
Gyerünk! Hadd hallgassam még egy kicsit!
Apa!
Luka...
édesanyád...
életben van.
Ne add fel!
Anyádat...
Apa!
Milyen megható!
Apa!
Eressz el!
Örülhetsz, hogy szolgámként élheted le életed.
Jól vagy, Luka?
Újabb rémálom?
Hagyjuk! Már jól vagyok, Henrik.
Hányszor mondjam el?
Szólíts Henrik hercegnek! Hiszen mégiscsak a csatlósom vagy.
Mikor lépsz már túl ezen? Mindketten rabszolgák vagyunk.
Soha. A királyi vér kötelez.
Tíz év eltelt.
Hogyhogy még sosem próbáltunk megszökni innét?
Értsd meg, hogy túl veszélyes! Ne kezdd ezt megint!
Hékás! Nem lazsálunk!
Mihasznák!
Hé, ti!
Ki akartok jutni innét, mi?
Tudod, hogyan lehet?
Naná.
Rengetegen jutnak ki innét hordóban.
Hullaként, érted.
Ha kinyiffansz,
hordóba dugnak, és mész a folyóba.
Remek ötlet!
Mi?
Tényleg megcsináljuk?
Még szép.
Megyek egyedül, ha kell.
Ám legyen.
Pfuj!
- Mit művelsz? Mi ez a bűz? - Csend! Lebukunk.
Mi ez a trutyi?
Amott lebegett a felszínen.
Ugye...
Csak nem?
Ha már bedobjuk magunkat, menjünk biztosra!
Az előbb is itt volt ez a hordó?
Hát, ez furcsa!
Pfuj!
Bűzlenek, mint a disznóól!
Dobjad már ki őket!
Én?
Élek.
Túléltük!
Ez hihetetlen!
Szökünk, mi?
Viszontlátásra!
- Gyertek máskor is! - Hú, de berúgtam!
Hé.
Kijöhettek.
Igenis.
Ezt igyátok meg! Átmelegedtek tőle.
Köszönjük.
Még mindig bűzlötök.
Bocsáss meg! Meg tudjuk magyarázni.
Izé, hol is kezdjem?
A nevem Puszan. Minden szökevényt szívesen látok.
Azért jöttem Szentbércbe, hogy a szentélyen tartsam a szemem.
Veszélyes vállalkozásnak hangzik.
Mondjuk rá!
De Gema szörnyű dologra készül.
Meg akarja nyitni a démonvilág kapuját,
hogy kieressze a démonkirályt, Midrászt.
Midrászt?
A legfőbb démont,
aki az egész világot sötétségbe taszíthatja.
Annak idején nem is tudom, hány zenita adta életét, hogy bezárhassák a kapu mögé.
Gema.
Hát ez a terve?
Úgy van.
Ezért kutatok az égi hős után.
Hogy megállítsam Gemát.
Nos,
meséljetek a szentélyről!
Vidd őket Viszta kikötőjébe!
Hé, hallotok?
Én ennyit tehetek értetek.
Innentől egyedül boldogultok.
Sok sikert!
Bűzös kis kamaszok.
Megállj!
Ez a Reinhart királyság.
Idegenek be nem léphetnek!
Derék vitéz maradtál, Tom.
Tudod a nevem?
Még mindig irtózol a békáktól?
Az volt a legjobb, mikor az ágyadba dugtam egyet!
Ismerős ez a pimasz hangnem.
Mi? Csak nem?
Henrik herceg! Hát te életben vagy?
Beengedsz, Tom?
Szentbércben egyre erősödnek a démoni erők.
Szólnom kell apámnak.
Gyere, Luka!
Igen...
szóval...
Mi az? Nem tartasz velem?
Tudod...
szóval apám utolsó szavain jár az eszem.
Azzal bízott meg, hogy keressek meg valakit.
Édesanyádat.
Igen.
Először is visszamennék Santa Rózba.
A viskóhoz, ahol laktunk.
Vagy úgy.
Akkor hát elválnak útjaink.
Vigyázz magadra, Henrik!
Neked Henrik herceg, te ökör! Nem tanultál soha tiszteletet.
Eridj!
Jó.
Egyszer majd biztosan visszatérek. Viszlát!
Luka!
Au.
Mi a baj?
Csak...
jól ismersz, nehezemre esik ilyet mondani,
de...
szóval az édesapádnak... Pongrác királynak...
úgy érzem...
nem, tudom,
hogy az életemet köszönhetem.
Ezért hát...
ha bármit tehetek érted, keress fel!
Segíteni fogok.
Santa Róz semmit sem változott.
Hát hazatértem, apa.
Szétfagyok!
Gyorsan tüzet!
Hét ez meg?
Apa szobája?
És ez...
a naplója.
Végre fény derült a kínzó rejtélyre.
Gemának egy zenita kell, hogy kinyissa a démonvilág kapuját.
Ezért rabolta el zenita feleségemet.
Vagyis még életben van.
Ha meglelem a zenita kardot és a hőst,
s ő lezárja a démoni kaput,
Márta megmenekül.
Ráadásul
meggyőződésem, hogy az égi hős nem más, mint Luka.
Hogy mi?
Én? A hős?
Álnok betörő!
De én...
itt lakom!
Mi?
Sancho?
A szemed!
Luka úrfi?
Hát te életben vagy?
Ó! Nagyon finom! De hiányzott már ez az ízvilág!
Egyél, amennyi beléd fér! Talán még soha nem voltam ilyen boldog!
Végig élt bennem a remény,
hogy az én Luka úrfim életben maradt.
Gema szentélyét kellett építenem.
Pokoli volt.
Édesanyáddal mi van?
Gema tartja fogva. Apa naplójából tudom.
Oly közel volt hozzám.
Szóval nem láthattad őt?
Mondtam, hogy rabszolga voltam!
Látástól vakulásig dolgoztattak.
Mi az?
Neked volna esélyed rá, hogy megmentsd.
Nekem?
A szemeden látszik, hogy zeniták sarja vagy.
Bizonyára te vagy a nagy égi hős!
Micsoda? Na, álljunk meg!
Úgy vélem, Pongrác király is így gondolta.
Hát, a naplójában ezt írta.
Látod?
Már az atyád is megmondta:
a zenita kardot csak zenita hős képes hüvelyéből kivonni!
És ha azt a kardot a démonvilág kapujába hajítja,
a kapu bezárul!
Na, jó, de létezik egyáltalán ez a kard?
Létezik.
És Ludman úr értesített, hogy az ő birtokában van.
Jaj, de jó.
Luka úrfi. Nincs más hátra, mint hogy elmenj Sarrabonába Ludman úrhoz.
Sarrabonába?
Olyan messze?
Démonoktól hemzsegő erdőn, barlangon meg sivatagon át?
Ez majd segít! Apádtól örökölted.
Apám kardja?
Nem vagyok méltó hozzá.
Én nem vagyok az apám. Nem bírnék átjutni.
Félek.
Kiráz a hideg a gondolattól is.
Mesélj édesanyámról!
Bájos és bölcs asszony volt.
Én alig emlékszem rá.
Gyere! Jöjj ide hozzám! Luka...
Milyen meleg a kezed, anya!
Édesapád megesküdött rá, hogy megmenti Márta úrnőt.
Luka...
rajtad áll!
Megcsinálom! Átjutok!
Hú, mennyi!
Hess!
Hát ez meg?
Nem kell nekem nyák pajtás.
Na, kezd egész jól menni.
Mi?
Nahát, egész idáig követtél?
Nem lehet téged lerázni, mi?
Gyere, nyák...
Nyákos!
Jaj, apa! Komolyan én volnék a nagy hős?
Ostoba voltam. Ez az egész utazás egy nagy balfogás.
Nyugi!
Csigavér, cicus!
Nem akarlak bántani.
Jó, hagyjuk!
Kész vagy?
Mert ha igen...
akkor futás!
Kíméld meg az életem!
Mi?
Dorbi?
Dorbi, te vagy az?
Már nincs messze.
Itt meg mi történt?
AKI LEGYŰRI BJÖRNT, A SZARVAS BEHEMÓTOT, ÖRÖKÖMBE LÉPHET.
- LUDMAN
Szóval ez a Björn dúlta fel Sarrabonát?
És aki legyőzi, azt Ludman úr fiául fogadja.
Már sok neves vitéz állt ki a behemót ellen,
de egyikük sem tért vissza.
Ejha.
Óriási nagy az a bestia.
Abban a barlangi szentélyben szokott aludni.
A mindenit.
Jaj, mitévő legyek?
Oh!
Egy újabb bátor vitéz? Netán varázsló?
Ezúttal Björnnek vége.
Apám!
Ó, Flóra. Új kérőd érkezett!
Tudod, milyen visszás nekem, hogy így dőljön el, ki lesz a hitvesem.
Erre most nincs időnk.
Akkor is megyek, és visszautasítom.
Várj! Állj meg, ha mondom!
Mi? Hát ez meg?
Jaj, de fáj!
Jól vagy?
Csak nem?
Te... csak nem Flóra vagy?
Luka...
hát élsz?
Igen.
Mi az, mi történt, Flóra?
Mi?
Te...
Ez nem lehet.
Luka, azt hittük, meghaltál!
Flóra napokig zokogott, mikor meghallotta.
Igazán?
Szóval, meg akarsz vívni Björnnel?
Mi?
Dehogyis, erről szó sincsen!
Pedig ha sikerül legyűrnöd, én téged örökösömmé teszlek.
Ami azt is jelenti, hogy elnyered Flóra kezét.
Én?
És Flóra?
Nem lenne rossz, igaz?
Na, de
egy dolgot elfelejtesz.
Én nem tudom legyőzni ezt a Björnt.
Nem biztos az.
Ugyan már, ne viccelj! Nézz csak rám!
Épp ez az. A szemed színe...
Szerinted is én vagyok a zenita hős?
Kiderül, ha ki tudod húzni a kardot a hüvelyéből.
Tehát tényleg itt van az a kard?
Lebuktál. Látom én, hogy te sem bánnád a hős szerepet.
Gyere! A zeniták kardja ebben a szobában van.
Vond ki azt a pengét! Zenita hős!
Ellopták.
Jól sejtem, hogy a kard Björnnél lesz abban a barlangban?
Az könnyen lehet.
Bocsánat,
de ezt még végig kell gondolnom.
Luka.
Flóra.
Tehát akkor mégsem állsz ki Björn ellen?
Félek, túl nagy falat lenne az nekem.
Akkor jó.
Nem is tudom, mihez kezdenék, ha meg akarnál vívni vele.
Értsem úgy, hogy kosarat kaptam?
Csak azért mondom, mert ha legyőzném Björnt,
akkor te...
meg én...
Nem így értettem, épp ellenkezőleg.
Nem érhetne nagyobb boldogság, mint hogy legyőzd Björnt. De ő...
Tényleg?
Nem! Vagyis általánosságban értem.
Nem a veled való házasságnak örülnék.
Nem mintha bánnám a frigyünket.
Jaj, ne! Bocsánat!
Vagyis...
Vagyis... Vagyis... Vagyis...
Valaki...
tud adni orvosságot?
- Van valakinél? - Én kifogytam.
Nálam nincs.
Nálam van.
- Ez meg ki? - Tegnap szállt meg nálunk.
De megnőttél, Dorbi!
Tessék,
edd meg!
Köszönöm szépen!
Lehet, hogy mégsem te vagy az?
Ki?
Aki kicsi korában a Lenule várat felszabadította a gonoszoktól.
Ki mesélt neked erről?
El lehet felejteni egy gyerekkori barát arcát?
Te... csak nem Bianca vagy?
Végre, hogy felismertél! Luka Erkel Granvania.
Bianca! Hát tényleg te vagy az?
- Bianca? Hallottam róla. - A varázsló?
A tűz mestere.
Menjünk!
Hé, várj! Állj már meg!
Mi az?
Azt akarod, hogy harcoljunk együtt?
Egyedül nem bírsz vele.
Akkor se avatkozz bele!
Valami bajod van velem?
Dehogyis!
Csak egyszerűen ne gyere utánam!
Miért akar ez ennyire lerázni?
Szóval mi bajod van velem?
Nincsen semmi.
De ez nagyon veszélyes.
Mi van?
Féltesz, mert lány vagyok?
Hagyj már!
Odass!
Mi az?
A zenita kard!
- Azzal verhetetlen leszel! - Várj! Tényleg veszélyes.
Miért? Úgy hallottam, hogy zenita hős vagy.
Te is kezded?
Egy csapás, és kész.
Ki merészeli megzavarni a nagy Björn álmát?
- Itt van. - Mekkora!
Nocsak. Visszajöttél, kisfiú?
Te kis makacs!
Bianca, te keresd meg a kardot! Én addig lefoglalom Björnt.
Rendben!
Mindent bele!
Huss!
Meg se kottyan.
Bianca! Megvan már?
Nem, de rajta vagyok! Tarts ki még egy kicsit!
Siess már!
Mit csinálsz, Luka? Így hogy találjam meg?
Ne cukkolj már! Látod, hogy kivagyok!
Pusztulj!
Huss!
Ott van!
Luka! Tűnjünk el innét!
Jó ötlet!
Hogy mersz az arcomon megsebezni?
Nesze!
Luka!
Ez az!
Björn!
Most pedig kettéhasítalak a zeniták szent pengéjével!
Mi? Hogy kell?
Francba!
Hát, ez...
meg se moccan.
Mi van?
Hát mégsem te vagy az égi hős?
Úgy néz ki.
Ma jól lakom.
Ajjaj!
Jaj, ne!
Hú, de dühös!
Jaj, ne! Luka...
Nem leszek veletek kíméletes.
Hol bujkáltok?
Megvagytok.
Sercegj!
- Biztos van gyenge pontja. - Lehet, de...
A szeme...
a homlokán.
Tudom, hogy győzzük le.
Mi?
Húzódj le oda, Dorbi!
Kelleni fogsz, Nyákos! Számítok rád!
Nem menekültök.
Megbékéltetek a sorsotokkal?
Te fogsz mindjárt békére lelni, Björn!
Huss!
Most meg fogsz ölni? Elveszed az életemet?
Rajtad áll, Björn.
Vagy meghalsz most,
vagy hűséget fogadsz.
Nem akarok meghalni.
Sikerült!
Luka!
- Köszönjük! - A megmentőnk!
Megjött a nagy zenita hős, mi?
Örülnék neki, ha az a dolog köztünk maradna.
- Már így is akkora cirkuszt csapnak. - Köszönjük!
Én pedig szélhámosnak érzem magam.
Vagy mondhatjuk,
hogy úgy is le tudtad győzni Björnt, hogy nem vagy zenita hős.
Az nem semmi.
Luka!
Tudod, hogy nélküled esélyem sem lett volna.
Kicsi korunk óta mindig számíthattam rád.
Akkor a Lenule várban, most itt.
Remélem, a hálád megmutatkozik majd abban, ahogy megosztozunk.
Hány ezer aranyat is ígért neked Ludman?
Hát, voltaképp a győzelemért
jutalmul Flóra kezét ígérte nekem.
Tessék?
De jól jártál!
Flóra kezét?
Aki után minden férfi epedezik?
Izé...
Szóval ezt ígérte, mi?
Na, ne vigyorogj már, te!
Ilyenkor rendes leánykérés dukál.
A lányok sokkal jobban szeretik,
ha nem a szülőkön keresztül értesülnek a dologról.
Ezt magamtól is tudom.
De miért kell ehhez elkísérned?
Azt hiszed, menne egyedül? Kizárt dolog.
Mint már oly sokszor tettem, hű bajtársként ezen a vészen is
átsegítelek.
Nem kell segítség.
Úgyhogy légy szíves szívódj fel!
Na, menjél már!
- Nem vagy az anyukám! - Luka!
Jelen!
Hallom, sikerrel jártál. Apám is repes az örömtől.
Hát, igen, valahogy összejött.
Szóval...
izé...
Hogy is kezdjem? Arról van szó, hogy...
Bocs a zavarásért!
Au!
Bianca?
Mi van veled? Ne bénázz!
Az ilyet nem lehet elsietni.
Jaj, te!
Au, ez fáj! Ne húzz már!
Ez a szerencsétlen valamit mondani akar neked.
Fogjad már be!
Szóval...
izé... hozzám...
Hozzám jössz feleségül?
Boldogan.
Tényleg?
Most megnyugodtam.
Nagyon féltem, hogy mi lesz, ha a diadalod ellenére sem kéred meg a kezem.
Vajon Bianca is áldását adja ránk?
Igen, persze.
Hiszen ő segített hozzá ehhez a diadalhoz.
Bár utána azzal nyaggatott, hogy osztozzunk.
De hát ő nekem nagyon régi barátom.
És olyan ember, hogy ami a szívén, az a száján.
Egyél csak, amennyi beléd fér, fiam!
Fiam?
Szóval házas leszek?
Én?
Biancára!
- Fenékig! - Hányadik is ez már?
Valahol áll a bál.
Ó, Luka uraság!
Emberek! A Björn felett győzedelmeskedő zenita...
vagyishogy...
bátor vitéz, Luka, íme megjelent!
Gyerünk, igyál egyet!
Inkább nem.
Ugyan, ünnepeljük meg a házasságkötésed!
Ma túl sok minden történt velem.
Mi?
Bocsássatok meg, de én lefekszem!
Ne mondd már! Luka!
Hát nem fogsz koccintani a te Biancáddal?
Jó estét mindenkinek!
Te meg fogd vissza magad, Bianca!
Várjál már!
Olyan vagy.
Még egyet!
Úgy látom, igazi nagyivó lett belőle időközben.
Segíthetek?
Hé-hé! Mit akarsz?
A szemed! Gyere csak, hadd nézzem meg jobban!
Mi?
Gondoltam.
Kételyeid vannak a házasságot illetően.
Mi?
A házasságot eltaláltad,
de milyen kétely?
A menyasszonyom csodálatos lány.
Boldogabb már nem is lehetnék.
Hmm, ez mégis furcsa.
A tekinteted akkor is arról árulkodik, hogy valamit
minden erőddel el akarsz rejteni.
Csak nem magadat bódítottad el bűbájjal?
Ugyan már, dehogyis!
Bocsánat, de nagyon fáradt vagyok.
Jó éjt!
Nem vagy kíváncsi rá, hogy mi rejtőzik a szíved mélyén?
Megvagyok. Én mindig a szívemet követem.
Hé, mit csinálsz?
Ha ennyire hiszel magadban,
akkor idd meg ezt!
Egy titokzatos bájital,
mely felfedi előtted valódi vágyadat.
Ha ezt megiszod, akkor biztosan meggyőződhetsz róla,
hogy mi az, ami a szíved legmélyén lakozik.
Jó, jó, de én ezt a löttyöt meg nem iszom, úgyhogy kérlek, menjél ki innét!
Várj!
Nem gondolod, hogy gyanús, hogy így ódzkodsz tőle?
Jól van, rendben, elfogadom. De az biztos, hogy nem fogom meginni.
- Meg fogod. - Nem fogom.
De, de, megiszod.
Ostoba vénség.
Nem bírom!
Fogadok, hogy nem is lesz hatása.
Flórát... Flórát... Válaszd Flórát!
AUTOSZUGGESZTIÓ
Flórát... Flórát... Válaszd Flórát!
Flórát... Válaszd Flórát!
LUKA SZÍVE MÉLYE
Mi?
Nem, tévedés.
Tényleg.
Csak szórakozik velem az a banya.
Ez nem lehet igaz!
Ki is mondta nekem annak idején?
„Az a legfontosabb, akinek bármit elmondhatsz.”
Mi? Hát igaz?
Lehet, hogy tényleg igaz volna?
Francba, francba!
Mi?
Hát ez meg?
Már tudom, mi van a szívem mélyén.
Mi?
Lemondasz Flóra kezéről?
Igen.
Nem gondolod, hogy ezzel már elkéstél?
Engem is meglepetésként ért.
Halkabban! Még meghallja Flóra.
Tudom, hogy Flórának ezzel szörnyű fájdalmat okozok.
Fenébe! Ha jól értem,
akkor fütyülsz Flórára is és a Ludman családra is.
Nem, ez így nem igaz.
Flóra valóban kedves a szívemnek.
Akkor mi baj?
Rájöttem, hogy van valaki, aki nála is kedvesebb, és magamnak
nem hazudhatok.
Tiszteletlen kölyök!
Látni sem akarlak többé. Kotródj innét!
Ezt itt visszaadom.
Nem én vagyok a hős.
Várj!
Mi az?
Gondolom fel akarod kutatni a hőst, nem?
De.
Akkor ezt vidd magaddal!
Mi?
Ha megtaláltad, menj el Szentbérc városába!
Ezt nem értem.
Ott él emberi alakban a fősárkány, és segít.
Számítok rád.
De miért rám?
Nézd! Ott azt a hegycsúcsot!
A démoni erők egyre erősödnek.
Aggódom a világunk sorsáért.
Ha bárki kérdezi, egyszerűen összevesztünk.
Érted?
Úgy lesz.
És most hordd el magad!
Flórát többé nem látod.
Ó, én szegény kicsi kislányom!
Flóra...
bocsáss meg!
Mi? Elment az eszed? Hogy lehetsz ilyen ostoba?
Képes voltál dobni Flórát?
A hivatalos mese az, hogy magamra haragítottam Ludman urat.
Nézd! Róla beszélik.
Szegény fiú.
De nem így történt?
Ezt biztos csak kitaláltad szégyenedben.
Mert ha igaz, amit mondasz,
akkor kétségtelenül te vagy a legszédültebb bolond az egész világon.
Rájöttem, hogy mást szeretek.
Mi? Miről beszélsz?
Valami cafka a keblére vont, és elszédített, mi?
Ez a te gyengéd.
Ezt a lányt régóta ismerem. Jó barátom, és mindig számíthatok rá.
Hé, te most mégis hova mész?
Elég arrogáns,
pimasz, és állandóan kritizál.
De a mosolya csodálatos.
Várj, ez így nem jó! Meg vagy zavarodva.
Meg fogod bánni.
- Ne... - Bianca Santarcapa!
Jelen!
Én, Luka Erkel Granvania
arra kérlek, tégy azzal boldoggá, hogy örökké mellettem maradsz!
Hát kimondtad.
Viszont,
ha már kimondtad,
nem vonhatod vissza.
Mert azzal
elszomorítanál.
Ó, a banya.
Néném!
Tehát eltaláltál a szíved mélyére, igaz?
Csakis neked köszönhetem.
A bájos, finom úri hölgy,
a Ludman család örökösi címe és vagyona,
egy pillanat alatt elúszott.
Mit érne mindez, ha önmagadat becsapva jutnál hozzájuk?
Nem mennél velük semmire.
Azért nekem fura, hogy pusztán a szemem alapján így kiismertél.
Én magam sem tudtam az igazságot.
Ne becsüld alá a női megérzés erejét, ifjú!
Bocsánattal tartozom.
Bölcs tanácsodért és bájitalodért hálás vagyok.
Ég veled!
Hát, igen. Lehet, hogy hibát követtem el.
De hát mégis csak szemet szúrt nekem...
mi van a szíved mélyén.
Köszönöm neked Midrász nagyúr!
Lássuk!
Így sincs elegendő erőm.
Ha kell, az életem árán,
de akkor is megszerzem a kellő erőt.
És ha eljön az a pillanat, a segítségemre leszel, Márta.
Itt az apu!
A kis Alus úrfinak épp olyan a szeme színe, mint Luka uramnak.
Az enyémnél sokkal világosabb.
Rejtélyes szín.
Mostanában gyakran csinálja.
Talán azt akarja, hogy induljak a hős keresésére.
Elég ideje halogatom már a dolgot.
Hát megint útra kelsz?
Igen.
Alus miatt is
harcolnom kell a fenyegető sötétség ellen.
Igaz.
Mi az?
Régen úrfinak szólítottalak.
Hogy felnőttél!
Ugyan.
Betolakodók!
Erre!
Odalent vannak. Menjünk!
Luka!
Menj előre Arcapába!
Vigyázz Alusra!
Úgy lesz, úrnőm!
Nyugi, csak az egyik lábad vágom le!
Pont, ahogy Gema nagyúr kérte.
Luka!
Bianca!
Hagyd őt békén!
Ne ártsd bele magad, fruska!
Szunnyadj!
Bianca!
Véged van!
- Hoppá. - Mit tettél?
Elszúrtam.
Figyelj már oda!
Ejnye, ez így nem lesz jó.
Nocsak.
Ez a leány...
Csak nem?
Bianca!
Megkérdezhetem, hogy mi volt a terved?
Gema.
Eredetileg azért jöttem, hogy elkísérjelek téged Mártához,
ám e helyett egy ilyen egészen csodálatos kincs akadt a kezembe.
Mit akarsz vele, Gema?
Gondoltam, megnyithatná nekem a démon világ lezárt kapuját.
Mert hiszen Mártának sehogy sem akaródzik magához térnie.
De a kaput csak zeniták nyithatják meg.
Ejnye-bejnye, úgy tűnik, ez a fiú az égvilágon semmit sem tud.
Nos, akkor is meg kell köszönnöm neked,
hogy ilyen csodálatos ajándékhoz juttattál.
Ne erőlködj!
Tudom már.
Hosszan fogsz te engem szórakoztatni.
Huss, süvíts...
Gyönyörű...
ez az arckifejezés.
Innen figyelhetsz.
Végignézheted, ahogy a világ sötétségbe borul.
Meglepődtem ám.
Nem is tudtam, hogy más zenita sarj is létezik a világban.
Ráadásul, éppen Márta fiával kötött házasságot.
Hogy én?
Őrültség.
Hogy lehetnék zenita ilyen szemszínnel?
Vagy úgy?
Ajánlom, nézd meg jobban az arcodat!
Te... minden bizonnyal talált gyermek vagy.
Az igazi szüleid
nyilván azért rejtették el bűbájjal a szemed színét, hogy védelmezzenek.
- És most jöjj! - Eressz!
- Hát ez... - Ő Márta.
Védőburokba zárta magát, hogy így ne férhessek hozzá.
Szörnyű.
A legenda szerint a zeniták
az elméjükkel is tudnak kommunikálni.
Azt akarom, hogy tudd meg tőle a varázsigét, ami kinyitja azt ott,
és utána nyisd is ki nekem.
Az ott
a démonvilág bejárata.
Természetesen, ha megteszed nekem, amit kérek tőled,
cserébe megkapod a szabadság ajándékát.
Márta. Márta.
Ki szólít engem?
Engem Biancának hívnak. Luka felesége vagyok.
Tehát Luka megházasodott.
Bármi történjék is, Bianca, nem szabad Gemára hallgatnod.
Bár napról napra erősebb,
a kaput nem nyithatja meg,
csakis egy zenita bűbája.
Kérlek, mentsd magad!
Bocsáss meg nekem, amiért mást nem tehetek!
Márta! Márta!
Gyerünk, mutasd hát meg nekem a zeniták erejét!
Lobbanj!
Ne butáskodj már, Lukáné!
Ha nem teszed meg, amit kérek...
Nem fogom!
Hát akkor bajban leszünk.
Sercegj!
- Ugyan. - Lobbanj!
Lobbanj! Lobbanj!
Ne törd magad!
Nem érsz fel hozzám.
Add fel szépen!
Gema!
Gyere!
Add a kezed!
Milyen unalmas darab lett.
Lassan!
Lassabban!
Végre megvan.
Jaj! Gyorsan húzz fel!
Gyorsan!
Emelj!
Sikerült!
Végre sikerült!
Nem tudom, ki vagy, vitéz, de köszönöm neked.
Hogy mondhatsz ilyet? Én vagyok...
Ez a harci stílus...
Lehetetlen. Te...
Végre felismertél. Úgy van. Én vagyok a te fiad,
Alus.
De hát te... mégis mikor lettél ilyen...
- Mögötted! - Mi?
Alus, használd ezt!
Kösz, apa!
Jaj, az a kard...
Alus, várj!
Az a zenita...
Azta!
Mi ez?
Apa, honnan van ez az eszméletlen jó kard?
A zenita kard...
Hát végig...
Mindvégig
te voltál az.
Te voltál a zenita hős!
Luka uram!
Sancho!
Alus úrfi!
Mindketten sértetlenek vagytok. Én esküszöm,
még soha nem voltam ilyen boldog!
Ne sírj már, Sancho! Nézzenek oda, hogy megöregedtél!
Hát azért, mert Luka uram nyolc évig volt kővé válva!
Nyolc évig?
Eltelt nyolc év?
Sokkal többen vannak.
Hadd nézzem!
Hú! Ez rengeteg!
És valahol odafent van Márta nagymama és az édesanyám is.
Igen. És a szentélybe még bejutni is szörnyen nehéz lesz.
Reméljük, megleljük a fősárkányt.
Jó, jövök már.
De siet valaki.
- Izé... - Nahát!
Hiszen te... Ó! Emlékszem én rád.
A büdös kamasz.
Mindig azt mondom, hogy jótett helyébe
jót várj, de nem hittem volna, hogy a zenita hős lesz a jutalmam.
Puszan, Gema foglyul ejtette anyámat és a feleségemet.
Így tehát nekünk már ugyanaz a célunk.
Meggátolni egy sötét korszak eljövetelét?
Azt hallottam, hogy emberi alakot öltve itt él valahol a fősárkány.
Tudsz erről?
Ez beugratós kérdés?
Mi?
Egek!
Tessék? A fősárkány valójában nem más mint, Puszan?
Tényleg?
És segítenék is...
Köszönöm!
De nem tudok.
Mi?
Elvesztettem a sárkánygömböm, ami nélkül
nem tudok átváltozni.
Mi? Komolyan?
Hogy veszthetsz el ilyen fontos holmit?
Na és hol?
Na, azt sosem felejtem el. Itt a Lenule várban.
Ott? Arcapa mellett?
Várjunk! Nem lehet, hogy
ez az?
Ez a sárkánygömb egy szilánkja.
A gömböt a Lenule várban szereztem.
De Gema darabokra törte.
Hé, várjunk csak!
Ez hamisítvány.
Mi?
Akkor most mégis mi lesz?
Nincs tovább.
Jól van.
Menj a tündékhez!
Tündék?
A Chizotto fölötti hegységben laknak egy barlangban,
és bármely kívánságod valóra váltják.
De ahhoz, hogy bejuss,
robotokkal kell megküzdened.
Robotokkal? Az hogy illik a tündékhez?
Mit tudom én!
Ezúttal így alakult.
Ezúttal?
Ráadásul további nehézség,
hogy azokkal szemben, akik hozzájuk nem önerőből jutnak el,
nem kegyesek.
Nyákos.
Hát követtél?
Itt vannak.
Hogy jutunk át egész oda?
Biztos van rá mód.
Gondolkozz!
Nyákos...
de jó, hogy eljöttél!
Nekünk sikerülhet. Egész biztos!
Ez fáj.
Mi ez? Jaj, jaj!
Tündék vagytok?
Ne állj fel!
Bocsáss meg, amiért próbákra kényszerítettünk!
Elnézem, hogy nyákot hoztál magaddal.
Az, hogy eltaláltál hozzánk, bizonyítja, hogy derék ember vagy.
Valóra váltom, amit kívánsz.
Akkor zárd be örökre a démoni kaput, és mentsd meg anyámat meg a feleségemet.
Az nem megy.
Nem oldhatom meg helyetted a gondjaidat,
de segíthetek neked elérni, amire vágysz.
De hát akkor...
Ezt keresed, igaz?
A sárkánygömb! Hogyhogy nálad van?
Ez hamisítvány.
Most pedig visszaküldelek a múltba.
Keresd fel gyermekkori önmagad!
Úgy van. Tudod jól, mikor és hol kell lenned.
Milyen szép gömböd van neked! Megnézhetem?
Hogy? Az az ember csak nem...
Úgy van. Oda menj!
Nyilván tudod, hogy mit kell tenned.
Térj hát vissza a múltba!
Hát ez történt?
Mi? Dorbi? Hova tűntél?
Te, kölyök!
Bocsáss meg, ha rád ijesztettem!
Cseppet eltévedtem.
Á, értem.
Nahát!
Milyen szép gömböd van neked!
Megnézhetem?
Mi? Honnan tudsz róla?
A táskádból érződik az illata.
Tényleg?
De nem lehet. Nagyon kell rá vigyáznom.
Arra elérsz Santa Rózba. Viszlát!
Hé, állj meg!
Hidd el, nem akarom ellopni tőled!
Várj, tudod, mit?
Ha megmutatod, én is bemutatlak egy nagyon jó barátomnak.
Aki ilyen ajánlatokkal próbálkozik,
az elég gyanús.
Ó, igazán?
Lehet, hogy meggondolod magad, ha meglátod a barátomat.
Bemutatom... Nyákost!
Mi van? Egy nyák fiú?
Nekem egy kardfogú cicus a barátom.
Dorbinak hívom.
Nahát, ez nem semmi! A te korodban kardfogúakkal játszol?
Mondjuk. Kicsit megmentettem, és azóta jóban lettünk.
Ó. Tudom már.
Adok egy tanácsot a lányokkal kapcsolatban.
Az a legfontosabb, akinek bármit elmondhatsz.
Jó, megjegyzem.
Jó kisfiú vagy.
Te sem tűnsz rossz embernek. Ezért neked kivételesen megmutatom.
Nahát!
- Hoppá. -Hé!
Figyelj oda!
Bocsi, bocsi.
Tessék!
Tényleg nagyon szép gömb. Köszönöm.
Hé, Luka! Hamarosan indulunk!
Rendben!
Mennem kell.
Mi a baj?
Az apukád?
Az. Iszonyú erős.
Büszke lehetsz rá.
Akkor megyek.
Jó. Kösz, hogy megmutattad a kincsed.
Oké.
Dorbi!
- Te! - Mi az?
Mit tennél, ha nehézre fordulna a sorsod?
Még kicsi vagyok, de akkor is Pongrác fia.
Történjék bármi, nem török meg.
Értem. Ezt jól megtanultad.
Szia!
Jól megtanultad.
Kapaszkodjatok!
Azta.
Az az. Ott van!
Bianca!
Luka!
Anyám!
Te...
csak nem Alus vagy?
De!
Hát így megnőttél?
Bocsáss meg, hogy nem voltam melletted!
Anya!
Lemaradtam a legédesebb korszakáról.
Van időnk, hogy bepótoljuk.
Mi? Mi lett a szemeddel, Bianca?
Kiderült, hogy zenita származásom van.
Tényleg? Hát ezért lett Alus...
Az édesanyád odafent van.
Luka...
Luka! Az anyukád vagyok, Márta.
Mi?
- Anya? - Oh.
Hát mégiscsak eljöttél, Luka.
Meg kell mentselek.
Nekem a szándékod is elegendő.
De Gema ellen nem szabad kiállnod.
Fordulj vissza!
Na de...
Midrászban ezúttal még több erőt érzek, mint máskor.
Az egész világunkat képes elsöpörni.
Nem szabad harcolnod ellene.
Ezúttal?
Igen. Egészen más, mint eddig volt.
Nincs semmi esélyünk ellene.
Ha én nem mondom el a varázsigét, a kapu nem fog kinyílni.
Ez az egyetlen módja, hogy megóvjuk a világot.
Anya!
Fősárkány!
Erősebb vagyok, mint hinnéd.
Micsoda erő!
Ne törődjetek velem! Rajta!
Kösz, Puszan!
Gema!
Anya!
Anya...
Luka...
Csak még egyszer szerettelek volna látni.
Egyedül ez a vágyam tartott mostanáig életben.
Így legalább...
a kaput nyitó varázsige...
örökre eltűnik velem.
Anya.
Gema!
Te szemét!
Csatlósok, támadás!
Plusz erő!
Huss!
Villanj!
Pusztulj!
Lobogj!
Sercegj!
Túl sokan vannak.
Jól van, fejezzük ezt be!
Mi?
Jöttem leróni a tartozásom!
Ahogy én is!
Ez az!
Utánam!
Luka, az anyukád!
Ezt itt bízd rám!
Kösz, Henrik!
Intézzük el!
Küzdj meg velünk!
Állj meg, Gema!
Nocsak! Egyes egyedül?
Mindenképpen meg akarsz halni, igaz?
Huss!
Mit tehetnél ellenem?
Hiszen nem vagy te égi hős.
Huss, süvíts!
Igazán kár.
Pedig már majdnem sikerült.
Alus!
Ennek...
még nincs vége.
Anyám az életét adta, hogy örökre bezáruljon a kapu.
A terved meghiúsult.
Pusztulj el végre!
Azt képzeled, hogy ennyivel le tudsz engem győzni?
A varázsige örökre elveszett. Nem tehetsz semmit!
Eljött az idő.
Hisz a démoni világ kapuján át kiszivárgó
démoni fény révén csodálatos erőre tettem szert.
Midrász nagyúr!
Végre megnyílik előtted a démoni világ kapuja.
Az erő, amit életében birtokolt, ezennel átszáll énbelém!
Ez hát a nagy Márta ereje!
Opena il Midrász!
Ezzel...
a leghőbb vágyam...
teljesül.
Majd én... megyek, és bezárom.
Ha ezt belehajítom, a kapu...
De...
hogy jutsz fel oda?
Készülj fel!
Majd én felhajítalak.
Apa!
Alus! Megcsináltad!
A világ megmenek...
Ez meg... micsoda?
Mi történt?
Mi folyik itt?
Bianca.
Hé, Bianca!
Szép darab.
Ez ám a modern technológiai.
Te meg miről beszélsz?
De csak egy program.
Megmutatom neked, e világ valódi képét.
Textúra ki!
Mit csinálsz?
Gravitáció ki!
Bianca!
Ütközés ki!
Bianca.
Bianca!
Könnyítsünk a processzor dolgán!
Ne!
Hagyd ezt abba!
Te volnál Midrász?
Tulajdonképpen nem.
Engem titokban oltottak bele Midrász karakterébe. Egy vírus vagyok.
Úgy tűnik, Márta valahogy megérezte a létem.
Az egész egy Dragon Quest nevű népszerű játékkal kezdődött.
Több évtizeddel később
az ilyen VR rendszerek kifejlesztésével
és elterjedésével
az egykori Dragon Quest-et is adaptálták ehhez az új platformhoz.
Úgy bizony. Ez az a világ.
Nosztalgikus indíttatásból úgy döntöttél, kipróbálod a játékot.
Azóta, hogy beléptél a rendszerbe,
igazából csak néhány óra telt el.
De miért pusztítod el ezt a világot?
Miért nem hagyod békén?
Mivel aki létrehozott,
ki nem állhatja az olyanokat, akik ostoba VR világokban érzik jól magukat.
Ezért hozott létre, és töltött fel ide.
Ennyi?
Milyen ostoba indok.
Ez a helyzet.
Egy programozó zseni hobbijának végterméke vagyok.
Á, tényleg, és van egy üzenete is számodra.
Így szól: „Nőj fel végre!”
Nőjek fel?
És most térj vissza a valóságba!
Amíg odabent van, az emlékeit ideiglenesen töröljük,
hogy még jobban átélhesse a főhős életét.
Durva hogy lesz odabent egy igazi kalandom.
Maga nem ingadozott mindig Bianca és Flóra között?
Ezúttal Flórát választom, mert eddig mindig Biancával voltam.
Ezen a platformon még nehezebb dönteni.
Azt fogja érezni, amit a főhős érez.
El kell határoznom magamban. Flórát! Válaszd Flórát!
Ó, ezzel aktiválta az önszuggesztiós programot.
Komolyan? Ez gyors volt.
DRAGON QUEST ÉLMÉNY
A rendszer pillanatok alatt képes új programot írni.
Töröljem?
Nem, jó lesz így.
Na és lehetne, hogy robotokkal harcoljak?
Természetesen. Máris beállítom.
Kérem, válasszon nevet a főhősnek!
Luka.
Kiskorom óta ezt használom.
Rendben. Leeresztem a szemüveget. El tudja olvasni a kiírást?
El.
Megfelelőek a beállítások?
Igen.
Akkor kezdjük! Jó szórakozást!
Na, menj már!
Miért ragaszkodsz ennyire ehhez a világhoz?
Ezt se te,
sem az alkotód nem volna képes megérteni.
Boldog szülinapot!
Azta! Dragon Quest 5!
Már gyerekként sem...
de ma sem tartom a játékokat átverésnek.
Még ha csak programok is,
a velük eltöltött idő, az valóságos.
Ez a nagy utazás,
ezek a küzdelmek,
találkozások
mind megmaradnak.
Mind-mind üres ábránd.
Nem!
Egy másik valóság.
Halgass! Tűnj el innét!
Nyákos?
Ne hallgass rá!
Tarts ki!
Ki vagy te?
Én felügyelem ezt a világot. Egy antivírus program vagyok.
Létrehoztam egy ellenszert.
Tessék, neked adom!
Vidd sikerre vele a kalandodat!
Tűnj el!
A világ...
helyreállt.
Apa!
Élnek.
Mi történt?
Elaltattak titeket.
De Midrásznak vége.
Rettenetes ellenfél volt.
Luka! Hát megcsináltad?
Mégiscsak te vagy az igazi hős!
Figyelem!
A Gema elleni harcban a mi erőink
győzedelmeskedtek!
Ha szükséged lesz rám, csak szólíts!
Készen fogok állni.
Majd látogass el hozzám! Várni foglak!
Mindenképp! Még mindenképpen találkozunk!
Óh! Kemény küzdelem volt.
Puszan!
Ügyes voltál. Te büdös kamasz.
Gyertek! Innen már látszik Santa Róz!
Nézzétek meg!
Ha hazaérkezem,
ez az utazás véget ér,
és én visszatérek a való világba.
De akkor is tudom, hogy mindannyian léteztetek.
Nyákos...
Luka? Mi van már?
Gyere, siessél!
Hé!
Fura, hóbortos ember az apád, de azért vicces.
Ezt a kalandot biztosan soha sem felejtem el.
Mi az? Te meg mit vigyorogsz?
Semmit. Csak örülök, hogy nem vagyok egyedül.
Mi? Már hogy lennél egyedül?
Hiszen itt vagyunk.
Együtt szépen fel kell nevelnünk Alust.
Tűzijáték!
Biztos minket üdvözölnek.
Hé, Luka! Ha már megmentetted a világot,
- legalább húzd ki magad! - Au!
Ez fájt.
- Mi? Ne már! - De, tényleg fájt.
- Akkor meg mit mosolyogsz így? - Semmit. Hidd már el, hogy tényleg fájt!
Igen.
Én magam...
voltam a hős.
FOLYTASD A KALANDODAT...
A feliratot fordította: Hanák János