Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫הצילו!‬
‫אנחנו צריכים את האימייל של אבא שלך.‬
‫תירגעי.‬
‫האימייל של אבא שלך.‬
‫את מבינה?‬
‫תנשמי רגוע. פנימה והחוצה.‬
‫האימייל של אבא שלך.‬
‫מרטין... אם...‬
‫שטרודל איי-או-אל נקודה די-אי.‬
‫ומספר הנייד. מספר הנייד.‬
‫0160...‬
‫928...‬
‫40184.‬
‫שוב.‬
‫0160928...‬
‫40184.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫תשים את הנייד שלה עם שאר הדברים.‬ ‫אולי עוד נזדקק לו.‬
‫- העתקת קבצים למדיה נשלפת -‬
‫תבדוק כל עשר דקות.‬
‫בסדר.‬
‫תנעל את הדלת אחריי.‬
‫הצילו. הצילו. הצילו!‬
‫האימייל היה נכון?‬
‫לא היתה תשובה.‬
‫היא בסדר?‬
‫כן, הכול בסדר.‬
‫היא צריכה לשתות.‬
‫את צריכה נוזלים.‬
‫נוריד את המחסום כדי שתוכלי לשתות.‬
‫כשנעשה את זה,‬ ‫אנחנו לא רוצים שתנשכי, תירקי או תצרחי.‬
‫אחרת, נצטרך לסמם אותך ולעשות את זה אחרת.‬
‫תהנהני אם את מבינה.‬
‫אנחנו לא רוצים לפגוע בך או להרוג אותך.‬
‫אבל נהיה מוכנים לעשות זאת בכל רגע.‬
‫הבנת?‬
‫אני אסיר עכשיו את המחסום. את תצרחי?‬
‫הצילו! היי!‬
‫אף אחד לא ישמע אותך. אף אחד לא יעזור לך.‬
‫אנחנו היחידים שיכולים להוציא אותך מכאן.‬
‫אנחנו החברים היחידים שלך עכשיו.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫את מבינה?‬
‫תצרחי כשאוריד את היד?‬
‫טוב מאוד.‬
‫אנחנו נדאג לך.‬
‫כשאת צריכה ללכת לשירותים, תעשי ככה:‬
‫אצבע אחת בשביל להשתין, שתיים בשביל לחרבן.‬
‫תאכל. אתה צריך אנרגיה.‬
‫אני לא רעב.‬ ‫-זה לא חשוב, תאכל.‬
‫טום, תאכל בבקשה.‬
‫לא, אני באמת לא יכול.‬
‫מה?‬
‫תאכל.‬
‫אמרתי שאני לא רעב.‬
‫אתה תאכל עכשיו!‬
‫בסדר. בסדר.‬
‫אמרתי שאני לא רעב.‬
‫לא אכלת כבר תשע שעות.‬ ‫עבדת קשה, אבל אתה לא רעב?‬
‫לא.‬
‫מה הבעיה?‬ ‫-כלום.‬
‫אתה חייב להיות כנה איתי או שזה לא יצליח.‬
‫כן.‬ ‫-אתה יודע כמה זמן אני כבר מתכנן את זה.‬
‫אני פשוט לא רעב.‬
‫אם אתה לא רעב,‬ ‫זה בגלל שהרגשות שלך מדכאים את התאבון.‬
‫וזה אומר שאתה חושב יותר מדי.‬
‫אם אנחנו עושים הכול נכון.‬
‫אם עשינו טעות שבגללה נחזור לכלא.‬
‫אם היא תוכל לזהות אותנו, כי אז הלך עלינו.‬
‫ונצטרך להרוג אותה.‬
‫או שאתה מתרכך פתאום,‬ ‫עכשיו, כשהגיע רגע האמת.‬
‫יש לך ספקות. אתה שואל את עצמך‬ ‫האם עלינו לשחרר אותה. עכשיו.‬
‫לשים לזה סוף לפני שיהיה מסובך מדי לעצור.‬ ‫מיד, כל עוד אפשר.‬
‫תשכח מזה, בסדר?‬
‫תשכח מזה.‬
‫אתה ואני נעשה את זה ביחד.‬
‫זה כמו בכלא. אתה לא יכול לצאת יותר, טום.‬
‫זאת התוכנית והתוכנית נכנסה לפעולה.‬
‫זאת שטות להרגיש ספקות ואתה יודע את זה.‬ ‫תגיד את זה.‬
‫מה?‬
‫אנחנו נעשה את זה.‬
‫-תגיד עוד פעם!‬
‫אנחנו נעשה את זה!‬
‫טוב.‬
‫עכשיו תאכל. זה יהיה לילה ארוך.‬
‫מה אתה מתכנן לעשות עם הכסף?‬
‫זה לא עניינך.‬
‫בסדר. זה מתחיל.‬
‫תבדוק כל עשר דקות, בסדר?‬
‫המחסום לא בטוח‬ ‫ואנחנו לא רוצים שהיא תיחנק, נכון?‬
‫ותנעל את הדלת אחריי.‬
‫אני לא יכולה!‬
‫תן לי בבקשה קצת פרטיות.‬
‫תוכל לצאת לרגע?‬
‫אז תסתובב!‬
‫בבקשה!‬
‫בבקשה.‬
‫לא! תני לי את האקדח!‬
‫תשחרר אותי מיד או שאירה בך.‬
‫בסדר, תירגעי.‬
‫אתן לך את המפתחות.‬
‫תזרוק אותם לכאן.‬ ‫-רגע!‬
‫תזרוק אותם לכאן.‬ ‫-תירגעי! אני אתן לך אותם.‬
‫אל תתקרב.‬ ‫-קחי אותם, הנה.‬
‫קחי אותם.‬
‫לא! תישאר שם!‬
‫קחי אותם!‬ ‫-עצור!‬
‫טום?‬
‫תני לי את האקדח.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫תני לי אותו.‬
‫רגע! אתה עשית את זה?‬
‫למה?‬
‫את שואלת ברצינות?‬
‫את יודעת בדיוק למה. את הרסת את החיים שלי.‬
‫ובגלל זה חטפת אותי?‬
‫תשחרר אותי.‬
‫לא.‬
‫תשחרר אותי!‬
‫לא, התוכנית נכנסה לפעולה.‬ ‫עכשיו תני לי את האקדח.‬
‫בסדר, טום.‬
‫חכה רגע!‬ ‫-תני לי את האקדח!‬
‫רגע, אני צריכה לספר לך משהו. טום!‬
‫לא!‬
‫זאת אשמתך. השארת אותי לגמרי לבד.‬
‫ותסתמי את הפה.‬
‫אם ויק יגלה שאנחנו מכירים,‬ ‫אם הוא יבחין במשהו, את מתה.‬
‫לעזאזל.‬
‫היי. הכול הלך בסדר?‬
‫כן.‬
‫הכול בסדר אצלה?‬
‫הכול בסדר, הרגע הייתי שם.‬
‫טוב.‬
‫הוא לא רוצה לשלם.‬
‫חרא.‬
‫הוא ירצה.‬
‫אתה צריך לישון.‬
‫מה? אני לא יכול לישון עכשיו.‬
‫אתה צריך לנוח. מחר יהיה יום קשה.‬
‫ומי ישגיח עליה?‬
‫אני.‬
‫לך לשכב.‬
‫אם אתה אומר.‬
‫לילה טוב.‬
‫טום.‬
‫תתעורר.‬
‫קום, אני צריך אותך עכשיו.‬
‫יכול להיות שהיא תדמם.‬
‫תהיה מרוכז.‬
‫בסדר, אבל...‬
‫רק תהיה מרוכז.‬
‫תביא את המצלמה.‬
‫לא חשוב כמה טוב מתכוננים מראש,‬ ‫תמיד עלולים לקרות דברים לא צפויים.‬
‫ואז צריך לאלתר‬ ‫ולנצל את המצב באופן הטוב ביותר.‬
‫או שיש תוכנית חלופית.‬
‫לנו יש תוכנית חלופית.‬
‫אבא שלך לא רוצה לשלם.‬
‫לכן, אנחנו נראה לו שוב בדיוק‬
‫במה מדובר.‬
‫אנחנו...‬
‫נכרות את הזרת ביד שמאל שלך‬ ‫ממש מעל פרק האצבע המרכזי.‬
‫לא! לא!‬
‫לא!‬ ‫-זה יכאב.‬
‫אבל לא תהיי בסכנת חיים.‬
‫לא תאבדי דם רב ואנחנו נאחסן את האצבע‬
‫בתוך זה, מקוררת.‬
‫ניתן יהיה לאחות את האצבע מחדש‬ ‫בתוך 24 שעות.‬
‫אם אבא שלך ישלם.‬
‫לא! לא!‬
‫תפעיל את המצלמה.‬
‫בבקשה לא! בבקשה לא!‬
‫תגידי לאבא שלך.‬
‫לא!‬
‫הם יכרתו לי את האצבע.‬ ‫בבקשה תעשה מה שהם אומרים.‬
‫תעזור לי, אבא.‬
‫בבקשה לא. לא.‬
‫אבא, אני אוהבת אותך‬ ‫ואני מצטערת שרבנו לעתים כל כך קרובות.‬
‫בבקשה תעזור לי.‬
‫אבא! אבא, אני בהיריון.‬
‫אני בחודש הרביעי.‬
‫בבקשה אל תעזוב אותי לבד!‬
‫אל תעזוב אותי לבד, בבקשה.‬
‫תעזור לי בבקשה.‬
‫בבקשה לא!‬
‫לא!‬
‫נראה לי שזה מספיק.‬
‫בבקשה...‬
‫אל תעשה את זה שוב.‬ ‫-מה?‬
‫אני מחליט.‬
‫בסדר.‬
‫אבל קיבלנו מה שהיינו צריכים.‬
‫לא!‬
‫שלום, אבא! שלום...‬
‫לא!‬
‫לא! אבא... אני בהיריון.‬
‫אני בחודש הרביעי.‬
‫בבקשה.‬
‫תעזור לי!‬
‫בבקשה לא! בבקשה! תעשה מה שהם אומרים.‬
‫זה יצליח.‬
‫טוב.‬
‫היא היתה בחירה טובה.‬
‫כן.‬
‫אתה צריך ויטמינים.‬
‫טום.‬
‫מה?‬
‫המסכה שלך.‬
‫כן, נכון.‬
‫את צריכה לאכול.‬
‫זה מינסטרונה.‬
‫הוא עדיין חם.‬
‫שהוא יאכיל אותי.‬
‫לא.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫קדימה.‬
‫זה ייגמר בקרוב.‬
‫מה העניין?‬
‫מה קרה?‬
‫כלום.‬
‫את רואה?‬
‫אם את משתפת פעולה, זה קל יותר.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לך אחורה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫תן לי את זה.‬
‫אמרתי לך לתת לי את זה.‬
‫תקשור אותה בחזרה.‬
‫מה קרה?‬
‫כלום.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫לא, אני רק קצת מתוח.‬
‫למה?‬
‫מהלחץ.‬
‫אתה צריך להתרכז, טום.‬
‫אני מרוכז.‬
‫לגמרי.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫אני בסדר במאה אחוז.‬
‫תיקח את עצמך בידיים.‬
‫ברור.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫להשתין. זה בסדר?‬
‫טום?‬
‫כן?‬
‫טום?‬
‫טום, מה הבעיה?‬
‫כלום. הכול בסדר.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן. אני כבר מסיים.‬
‫טום!‬
‫תפתח את הדלת!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫כלום.‬
‫תפתח את הדלת המזוינת!‬
‫טום!‬
‫אני נכנס.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫למה לא פתחת את הדלת? דאגתי.‬
‫אמרתי לך. כמעט סיימתי.‬
‫לא הצלחתי להיפטר מזה.‬
‫חשבתי שאתה רק צריך להשתין.‬
‫גם אני חשבתי ככה.‬
‫אני לא מריח כלום.‬
‫העיכול שלי בסדר גמור.‬
‫לעזאזל, החרא שלי פשוט לא מסריח.‬
‫זה האדרנלין.‬
‫בגלל זה אתה פתאום צריך להשתין‬ ‫והטעם המר בפה שלך. זה האדרנלין.‬
‫פעם זה היה קורה לי כל הזמן.‬
‫באמת?‬
‫זה יעבור. תירגע.‬
‫אשלח לו את הווידאו,‬
‫ואז אתקשר אליו ואמסור את הפרטים.‬
‫ואז זה יתחיל.‬
‫ברגע שאחזור, עלינו לפעול במהירות.‬
‫נוציא אותה וניקח אותה למטה לטנדר.‬
‫בעוד יומיים, החרא הזה יהיה מאחורינו.‬
‫לתמיד.‬
‫זה ייגמר.‬
‫נהיה חופשיים ועשירים.‬
‫נשמע טוב.‬
‫אנחנו נצליח.‬
‫כן.‬ ‫-בטוח?‬
‫בטוח.‬
‫- אוקטובר -‬
‫- ספטמבר -‬
‫למה את משקרת?‬
‫מה?‬ ‫-ההיריון.‬
‫למה שאאמין לחרא הזה?‬
‫תשכחי מזה.‬
‫טום, רגע.‬
‫תרגיש אותו.‬
‫בוא הנה.‬
‫בוא.‬
‫תרגיש אותו.‬
‫כמו שצריך.‬
‫לפעמים אני כבר יכולה להרגיש.‬
‫קצת.‬
‫אתה יכול להרגיש משהו?‬
‫אני לא מרגיש כלום.‬
‫כי אין כלום. כי את שוב משקרת.‬
‫טום.‬ ‫-תשתקי.‬
‫ולמה לא סיפרת לי?‬
‫כי לא רציתי.‬
‫כי שוב פעם נעלמת.‬ ‫הסתובבת עם מישהו, כמו תמיד?‬
‫ואז נעלמת לגמרי. נכנסת לכלא.‬
‫טום.‬
‫איפה הבחור השני?‬
‫הוא הלך.‬
‫להתקשר למישהו.‬
‫מתי הוא יחזור?‬
‫עוד חצי שעה. אולי קודם.‬
‫לא אמרת לו שאנחנו מכירים?‬ ‫-ברור שלא.‬
‫אמרתי לו שקראתי את השם שלך‬ ‫באיזו כתבה על אבא שלך.‬
‫מה?‬
‫הוא אהב את הרעיון ואמר שאת מושלמת.‬
‫אבא עשיר, בחורה, צעירה, בת יחידה.‬
‫מה?‬
‫ענית על כל הקריטריונים.‬ ‫-קריטריונים.‬
‫ויק מתכנן את זה כבר המון זמן.‬ ‫רק על זה הוא דיבר בכלא.‬
‫כשיצאנו מהכלא, התחלנו לחפש קורבן.‬
‫ואתה הצעת אותי?‬
‫כן.‬
‫יצאת לגמרי מדעתך? מה? למה?‬
‫הייתי בכלא. חיכיתי בכל יום שתבואי.‬
‫בלי ביקורים, בלי הסברים, בלי כלום!‬ ‫לכי להזדיין, סטלה!‬
‫הייתי צריך לדעת שאני לא יכול לבטוח בך.‬
‫בדיוק!‬
‫תפקח את העיניים לשם שינוי, טום!‬ ‫תמיד מישהו אחר אשם.‬
‫הבטחת לי שתפסיק עם כל החרא הזה.‬
‫עם הפריצות, עם החברים הדפוקים שלך.‬
‫ופתאום הגיעו שוטרים אליי הביתה ועצרו אותך.‬
‫ואז אמרת שאת תעזרי לי.‬
‫כן, מה הייתי צריכה לעשות?‬
‫כשגיליתי שאני בהיריון,‬
‫ידעתי שאתה לא טוב בשבילי או בשביל התינוק.‬
‫ואני מכירה אותך. אי אפשר לסמוך עליך, טום.‬
‫ברגע שצצה בעיה, אתה מסתלק.‬
‫בדיוק. אבל עם כל הכסף הזה,‬ ‫אוכל לעזוב לתמיד.‬
‫זאת התוכנית? זאת שטות.‬
‫באמת?‬
‫אז אני צריך לחפש עבודה אחרי שישבתי בכלא‬ ‫ולפלס את דרכי לצמרת?‬
‫תשכחי מזה.‬
‫אבל לאבא הבן זונה שלך יש כסף‬ ‫שהוא לא מוציא אפילו על הבת שלו.‬
‫אפילו לא בשביל כופר.‬
‫איך נצא מכאן?‬
‫טום, מה עם הילד שלנו?‬
‫תפסיקי עם זה. את בעצמך לא מאמינה לזה.‬
‫בסדר, אז תסתכל.‬
‫תראה בנייד שלי את הפגישות אצל הרופא שלי.‬
‫תשכחי מזה.‬
‫אם אכניס את הסוללה, המשטרה תאתר אותו.‬
‫אבל ברור שגם את יודעת את זה.‬
‫טום!‬
‫סטלה!‬
‫סטלה.‬
‫חכי רגע.‬
‫סטלה?‬
‫סטלה, את בסדר?‬
‫בואי, תשבי.‬
‫לא, בבקשה לא! סטלה!‬
‫בבקשה אל תעשי את זה.‬ ‫אני מצטער, בסדר?‬
‫לא. סטלה, בבקשה לא!‬
‫סטלה, תישארי כאן!‬
‫סטלה, תחזרי!‬
‫לעזאזל.‬
‫הצילו!‬
‫סטלה!‬
‫חרא.‬
‫סטלה, תישארי כאן!‬
‫לא!‬
‫סטלה, בגללך שנינו נמות.‬
‫משטרת ברלין.‬
‫הלו?‬ ‫-סטלה!‬
‫נחטפתי. שמי סטלה מרטנס.‬
‫חרא!‬
‫אני נעולה בפנים.‬
‫תוכלו לאתר את השיחה?‬
‫אני לא יודעת איפה אני.‬
‫לא, אתם חייבים לבוא עכשיו! תיכף ומיד.‬
‫הוא יחזור בקרוב. הוא יהרוג אותי.‬
‫לא! אין זמן.‬
‫הלו?‬
‫סטלה?‬ ‫-את יכולה לשמוע אותי?‬
‫טוב. נראה לי שאוכל להגיע למפתח.‬
‫סטלה, אני יודע שפישלתי.‬
‫תשתוק.‬
‫אבל אני כל כך כעסתי.‬
‫אתה מטורף.‬
‫חטפת אותי ורצית לכרות לי אצבע?‬
‫אני לא מכירה אותך.‬
‫תשכב.‬
‫חרא.‬
‫סטלה?‬
‫חרא.‬
‫בסדר...‬
‫פשוט תעשי מה שנגיד לך.‬
‫ושום דבר לא יקרה.‬
‫רק תפסיקי לשקר.‬
‫כבר חשבתי שלא תחזור.‬ ‫-מה?‬
‫שטויות.‬
‫הכול בסדר?‬
‫היא הקיאה עם המחסום בפה.‬
‫אולי בגלל האוכל.‬
‫אבל תפסתי את זה בזמן.‬
‫היא ישנה עכשיו.‬
‫טוב.‬
‫דיברת עם האבא? הוא קיבל את הווידאו?‬
‫תגיד לי כבר.‬
‫ויק.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫יש לו את הכסף?‬
‫צריך רק את הקואורדינטות.‬
‫חרא.‬
‫צריך לקחת אותה לבית הסירות.‬
‫מתי צריך לזוז?‬
‫עכשיו.‬
‫עכשיו?‬
‫מיד. האבא ישלם.‬
‫בסדר.‬
‫מעולה.‬
‫כן.‬
‫כן, מעולה.‬
‫הייתי ממש מתוח. לא ציפיתי שזה יקרה.‬
‫אבל הצלחנו לעשות את זה ביחד. עד הסוף.‬
‫ומחר יהיו לנו ארבעה מיליון.‬
‫לא נתראה יותר. זה כמעט חבל.‬ ‫אבל אתה יכול לדמיין 4 מיליון?‬
‫לא ממש.‬
‫אני אסע למקסיקו.‬
‫עם הכסף הזה.‬
‫אני מכיר שם מישהו. חבר ותיק.‬
‫הוא הראה לי פעם תמונה.‬ ‫הוא גר ממש על האוקיינוס השקט.‬
‫תמיד יש שם שמש.‬
‫נשמע טוב.‬
‫אם אתה רוצה ל...‬
‫תחשוב על זה.‬
‫בוא נגמור עם זה.‬
‫- תיעוד היריון -‬
‫- שם משפחה: מרטנס -‬ ‫- שם פרטי: סטלה -‬
‫זה מתחיל.‬
‫איך השגת את זה?‬
‫איך השגת את זה? תגידי לי.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫המשטרה.‬
‫התקשרת למשטרה. המשטרה המזוינת בדרך?‬
‫התקשרת למשטרה המזוינת.‬
‫לא.‬ ‫-תגידי לי את האמת.‬
‫לא.‬
‫תגידי לי את האמת.‬
‫לא. איך? אני קשורה.‬
‫למה הוא נתן לך את הנייד?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫תגידי לי.‬
‫תגידי לי את האמת.‬
‫למה הוא נתן לך את הנייד?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫טום!‬
‫איך את יודעת את השם שלו?‬
‫- יציאה -‬
‫אתם מכירים.‬ ‫-לא!‬
‫לא. לא, הוא רק אמר לי את השם שלו‬ ‫כדי להרגיע אותי.‬
‫הוא נתן לך את הנייד.‬
‫לא.‬
‫אני לא נתתי לך אותו ואת קשורה.‬
‫בבקשה.‬
‫תשתקי. אני צריך לחשוב.‬
‫מה קרה כאן?‬
‫איך זה הגיע לכאן?‬
‫איך הגיע הקליע לקיר?‬
‫מי ירה כאן?‬
‫תגידי לי מי ירה כאן או שאהרוג אותך.‬
‫אני. אני יריתי.‬
‫הייתי צריכה לשירותים‬ ‫והוא הוריד לי את האזיקים.‬
‫ואז נאבקנו והצלחתי לקחת ממנו את האקדח.‬
‫אז איך זה שאת עדיין כאן?‬
‫כי הוא השתלט עליי וכבל אותי בחזרה למיטה.‬
‫הוא החבר שלי לשעבר.‬
‫הוא לא סיפר לך, נכון?‬
‫את יודעת איך קוראים לי?‬
‫לא.‬
‫איך קוראים לי?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הוא אמר לך.‬
‫הוא לא אמר לי איך קוראים לך.‬
‫הוא אמר.‬ ‫-לא.‬
‫תגידי את השם שלי.‬
‫אתה מתנשם.‬
‫עליתי את המדרגות בריצה.‬
‫נבדוק שוב את המחסום שלה?‬
‫עכשיו בדקתי.‬
‫בדקת?‬
‫היא בסדר?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫בודק.‬
‫מה?‬
‫כדאי שהוא יהיה תקין כשנזדקק לו, נכון?‬
‫טום, תסביר לי משהו...‬
‫למה בחרת אותה?‬
‫אני לא בחרתי אותה. אתה בחרת.‬
‫אבל אתה הצעת אותה. למה?‬
‫אתה יודע בדיוק למה.‬
‫ראיתי את הכתבה בעיתון.‬
‫גם אתה ראית אותה.‬
‫מה העניין?‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫טוב, היא התנהגה מוזר.‬
‫מה היא אמרה?‬
‫אמרה?‬
‫למה שהיא תגיד משהו?‬
‫אמרת עכשיו שהיא התנהגה מוזר.‬
‫אבל לא אמרתי שהיא אמרה משהו.‬
‫מה היא יכולה להגיד?‬
‫כנראה כלום.‬
‫בוא הנה.‬
‫טום, בוא הנה.‬
‫תגיד לי שאנחנו כנים אחד עם השני.‬
‫אנחנו כנים אחד עם השני.‬
‫בסדר.‬
‫תביא את סם ההרדמה.‬
‫בדקת שוב את הקואורדינטות?‬
‫כן.‬
‫בוא נלך.‬
‫תן לי את המפתחות שלך.‬
‫למה? יש לך מפתחות משלך.‬
‫אתה לא צריך אותם יותר.‬
‫זאת בעיה?‬
‫לא, זאת לא בעיה.‬
‫בסדר.‬
‫בוא נזוז.‬
‫לאן?‬
‫לקחת את הכסף.‬
‫התוכנית היתה שאני נשאר כאן.‬
‫אני צריך אותך במסירה,‬ ‫למקרה שיהיו הפתעות כלשהן.‬
‫איזה סוג של הפתעות?‬
‫טום, אם הייתי יודע, אלו לא היו הפתעות.‬
‫אבל...‬ ‫-מה?‬
‫מה אם יקרה לנו משהו ולא נחזור?‬
‫אנחנו נחזור.‬
‫אבל מה אם לא נחזור? היא תמות כאן.‬
‫אם לא נחזור, למי אכפת מה יקרה לה?‬
‫בכל מקרה עדיף שנהרוג אותה.‬
‫כי אם לא,‬ ‫היא תמיד תוכל לזהות את הקולות שלנו.‬
‫אם היא תמות, היא לא תוכל, נכון?‬
‫נכון.‬
‫בוא.‬
‫רגע.‬
‫מה?‬
‫הנעל שלי.‬
‫בסדר.‬
‫הכסף כבר שם?‬
‫כן.‬
‫לך תביא אותו.‬
‫אני?‬
‫מה אם הם מחכים לנו?‬ ‫-הם לא.‬
‫אבל...‬ ‫-לך.‬
‫תביא את הכסף.‬
‫ויק!‬
‫ויק, הכסף איננו.‬
‫הם עבדו עלינו.‬
‫חרא.‬
‫הם לא עבדו עלינו.‬
‫אז למה הכסף לא כאן?‬
‫שלחתי קואורדינטות אחרות.‬
‫ויק, רגע!‬
‫מה היא סיפרה לך?‬
‫בבקשה...‬
‫אני מצטער.‬
‫לא, אני מצטער.‬
‫בבקשה אל תעשה את זה.‬
‫היא בהיריון והתינוק שלי.‬
‫מה אמרת לה עליי?‬
‫אמרת לה את השם שלי?‬
‫רק את השם הפרטי שלך ושאנחנו מכירים מהכלא.‬
‫שאלתי אותך אם אנחנו כנים אחד עם השני.‬
‫אתה לא חייב לעשות זאת.‬
‫נמשיך כמו שתכננו.‬ ‫נאסוף את הכסף ובחיים לא תראה אותי יותר.‬
‫תשכח מזה. אתה פישלת. אלו ההשלכות.‬
‫תעצום עיניים.‬ ‫-רגע, ויק!‬
‫תעצום את העיניים!‬ ‫-רגע.‬
‫אתה זוכר כשנפגשנו בפעם הראשונה בכלא?‬
‫כל כך פחדתי ואתה הגנת עליי. אתה עזרת לי.‬
‫אני בחיים לא אשכח את זה.‬
‫טום!‬
‫הצילו.‬
‫הצילו!‬
‫הצילו! הצילו!‬
‫בואי נגמור עם זה.‬
‫זה כמעט הסוף.‬
‫הכול ייגמר.‬
‫הרעל יגרום לך להפסיק לנשום.‬
‫ואז תמותי במהירות.‬
‫תישארי רגועה.‬
‫תירגעי!‬
‫זה יכאב לרגע קצר ואז לא תרגישי יותר כלום.‬
‫מה עוד יש לך לחפש כאן?‬
‫היא תמות באשמתך.‬
‫היא והילד שלה.‬
‫לא!‬
‫אני לא מבין אותך, טום.‬
‫חשבתי שנעשה את זה ביחד.‬
‫בטחתי בך.‬
‫חיבבתי אותך.‬
‫אבל אתה הרסת הכול.‬
‫ויק.‬
‫יש לי משהו להגיד לך.‬
‫לא אכפת לי יותר.‬
‫כן, אכפת לך.‬
‫לך תזדיין.‬
‫טום!‬
‫טום! המפתחות, טום.‬
‫טום.‬
‫המפתחות, טום!‬
‫כן.‬
‫היי!‬
‫טום!‬
‫כן.‬
‫טום!‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬