Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
... muligvis kraftigt nedbør.
I meteorologiske termer vil det sige, at der er et tordenvejr på vej,
som vil brede sig til den nordlige tredjedel af halvøen.
Instabiliteten
har dannet flere superceller i konstant rotation.
Meteorologisk Institut
forudsiger, at de vil være synlige fra i aften,
og at de vil vare ved i de næste tre døgn
og medføre kraftigt nedbør.
Det kan forårsage strøm- og kommunikationssvigt.
Civilforsvaret her indført regler
til beskyttelse af borgerne.
Vi vil nu, som lovet, vende tilbage til de seneste nyheder
fra Berlin.
Vores korrespondent, José María Siles, er til stede.
Alt ånder fred i Østberlins gader, mens natten falder på.
Nogle få tilskuere har fundet vej til Brandenburger Tor.
Ved Checkpoint Charlie, overgangen mellem øst og vest,
ankommer de første tilskuere og tv-kameraer.
Kort før midnat her i Neukölln
blev grænsen uofficielt åbnet
for alle østtyskere, som vil til Vesten.
Det er første gang i 27 år,
at der ikke længere er nogen Berlinmur for østtyske borgere.
Den 9. november 1989...
Mor...
Du har lige ødelagt det.
Jeg skal på arbejde.
Husk, du skal i skole i morgen.
Okay.
Du, Nico, har du optaget mit bånd?
-Ja. -Hej...
JEG ELSKER DIG, MOR.
Nej!
Nej, nej!
Fru Weiss.
Vent!
Åh nej!
Hjælp!
Hjælp mig!
Nico!
En ambulance!
-Tilkald en ambulance. -Hjælp!
Godmorgen, min skat.
Du...
Du!
Kom så!
Sovet godt?
Der er koldt her i huset.
Du har kun været her en nat.
-Jeg vil have mit eget værelse. -Du får snart et.
Aftale?
Kom, vi står op!
Hej, skat, er du her?
Ja. Jeg tog et fly før.
Jeg skal til møde hele dagen. De vil gennemgå vores mål.
De synes ikke, vi sælger nok forsikringer. Jeg vil bare sige, at jeg kommer sent.
Som altid.
Jeg gør det godt igen. Godt, tilstå.
Jeg sov hos hende.
-Har I sovet sammen? -Ja, vi sov sammen.
-Lad mig tale med hende. -Vent.
Gloria. Det er din far.
-Hej, far. -Hej, hvordan har mit lille kræ det?
Alt lugter af maling.
Bare vent, snart bliver det bedre end inde i byen, okay?
-Er mødet startet? -De venter på Dem.
Der kommer en ny klient, fru Velazquez.
Godt.
Må jeg tale med mor igen?
-Han vil tale med dig. -Ja?
Tak. Hej.
Bed Aitor om at spise hos os.
Jeg gør det nu.
Du... Jeg elsker dig.
I lige måde. Kys.
Hvad laver du, mor?
Uvejret.
Det er det samme.
Det samme som for år tilbage.
Nå... Jeg skal på arbejde.
Jeg kommer snart igen.
Ryg ikke for meget, vel?
Pas på.
Jeg har et spørgsmål.
Vi rejser nu.
Vil De låse døren, når De er færdige, og give nøglen til dem i huset overfor?
Godmorgen, nabo!
-Godmorgen. -Går det godt?
Hvis jeg som passager så dig i den der, ville jeg forlade flyet.
-Hvor er din mand? -Han tilbragte natten i Sevilla.
-Ja? -Ja.
Han vil se dig i aften. Kan du?
-Jeg synes, at han er utroligt fræk... -Stop så!
Desuden flyver jeg til Marseilles i aften, og der bliver jeg.
-Så bed din mor om at komme. -Ja?
Det ville være fint. Jeg vil gerne se hende. Vi ses.
-Hej. -Hej!
Kaptajn!
Tordenvejret ventes at tiltage tidligt på aftenen
og vare i cirka tre døgn.
Astrofysikerne er for første gang
enige om stormens enestående karakter,
som lader til at være en gentagelse af et lignende uvejr i 1989,
ligeledes symmetrisk...
-Jeg vidste ikke, at du var tilbage. -Det var en kort, men intens ferie.
Hvad er der sket med dig? Blev du stukket af en tropemyg?
Eller har du en mand med hjem?
Det nye hus?
-Har jeg fortalt om flytningen? -Det halve hospital ved det.
Godt, men det er gået så hurtigt.
Ejeren flyttede for år tilbage og vil bare af med det.
Der skal laves lidt, men vi klager ikke.
Men det gør jeg. De skal åbne mit kranium.
Bare rolig. Dr. Fell er hospitalets bedste specialist i kraniektomi.
Hej.
Er De klar, hr. Mendoza?
Skal vi?
-Godmorgen. -Hej.
-Tillykke med artiklen. -Har du læst den?
Hvad skete der med fru Blanco?
-Hun har udviklet allestesi. -Beskadiget anterolateralt system?
Nej, hun fik en anterolateral cordotomi.
Godt.
Jeg forstår mindre og mindre, hvorfor du forlod lægekunsten.
Ja...
Jeg fik Gloria, og...
Jeg gør ikke noget halvt. Du kender mig.
Det var dit held.
Mit karriereskift.
Jeg var blevet hospitalets bedste neurokirurg.
Hej!
-Går det godt? -Må Greta komme med?
Hvis hun må for sin mor.
-Det må hun sikkert godt. -Jeg ringer til hende.
Hvad aftalte vi, piger? Du skal med din mor til tandlægen.
Nå, sådan. Javel.
Nu forstår jeg.
Kommer du, løgnhals?
-Vi ses, Miranda. -Hej, Greta.
-Du kigger ikke, vel? -På ære, jeg kigger ikke.
-Nu snyder du vel ikke? -Nej.
Vent.
Næsten...
-Er du klar? -Ja.
Vil du prøve? Ja? Kom.
For pokker!
Hej.
Jeg får hjertestop. Hvornår er du kommet?
-For en halv time siden. -En halv time?
-Hvad laver du? -Jeg sætter bøgerne på plads.
Hvad er det?
Se.
Kom I ikke sammen, da vi mødtes?
Den mine der...
-Hvad for en mine? -Nå...
-Du er jo jaloux. -Vel er jeg ej.
Jeg så det i dine øjne. Du er lidt jaloux.
-Nej, nej, nej! -Du er jaloux.
Nej!
Hun var smuk, er smuk...
-Lad mig se. -Ja.
Úrsula. Jeg ringer måske til hende.
-Hvor er hun smuk. -Hov, hvad er det sket med dig?
-Intet. Jeg var... -Med hvad?
Skiltet... Jeg ville hænge det op.
-Har du desinficeret det? -Skat, det er bare en lille rift.
Jeg har desinficeret det og lagt plaster på, dr. Roy.
Det ophidsede mig altid at tænke på, at når du blev færdig,
ville alle kalde dig dr. Vera Roy.
Godt, kom så.
Godt. Kom så, af sted.
Hvad er det?
Vildt.
Kameraet må være mindst 20 til 30 år gammelt.
Hov...
Det er båndene.
Det har været her siden firserne.
Skal vi ikke kalde på Gloria og se, om det virker?
Vidste du, at det er optaget dags dato, men i 1989?
Mor...
-Ja? -Du har ødelagt det.
-Sæt et nyt på. -Det var det sidste.
-Kunne du lide det? -Hvem må beholde det?
Jeg vil begynde på maden, for gæsterne kommer snart.
Jeg går i bad.
Er du sulten?
Alt ånder fred i Østberlins gader, mens natten falder på.
Nogle få tilskuere har fundet vej til Brandenburger Tor.
Hvad er det?
Ved Checkpoint Charlie mellem Berlins...
-Aner det ikke. -Der er intet bånd i.
-Nej. -Kort før midnat...
De sender heller ikke analogt mere.
... blev grænsen uofficielt åbnet for alle østtyskere...
-Det giver ingen mening. Beklager. -Nej.
Et 25 år gammelt tv-signal?
Giver du Clara et kys?
Det var ikke en mindeudsendelse.
-Som om fjernsynet fik sit eget liv. -Sit eget liv? Tag en drink.
-Sit eget liv? -Sit eget liv!
-Hørte du din tossede mand? -Taler I stadig om det tv?
Selvfølgelig!
Hold dig for ørerne.
-Jeg har en hemmelighed til din mor. -Vi har ingen hemmeligheder.
Ikke en eneste?
Godt... Hvad forstår du ikke?
-Jeg var et bedre parti. -Tror du på den?
Pas dig selv!
Hvorfor lod du mig så gå?
Hvad skal vi sige?
Hvorfor? Fordi visse ting er skæbnebestemt.
Sådan er det.
-I orden? -Hvad er det?
-Fingrene væk. -Du er jaloux!
-I holder allerede i hånden. -Hold nu op.
-Kød? -Clara.
Hvorfor bruger I stadigvæk den gamle brødrister af et tv?
-Har I ikke råd til et nyt? -Du er så morsom.
-Det er Aitor. -Sjovt.
Vi har såmænd bare set nogle bånd, som vi fandt. Der var en dreng, der sang.
-En syngende dreng? -Ja.
-Mere, skat? -Ja. Tak.
Nå, men drengen hed... Nico Lasarte.
Han var min bedste ven.
Han elskede at spille guitar...
... og sagde, at han ville være rockstjerne.
Mor kørte os altid i skole.
-Ikke? -Jo.
Indtil...
... naboen... slog sin kone ihjel.
Aitor...
-Nico så det. -Så er det nok, Aitor.
Han blev kørt over og døde.
Det tordnede som i aften...
Kan du huske det?
-Ti stille. -Næste dag...
... blev skolen ramt af et lyn, lige ved uret foran.
I en uge var vi uden strøm og undervisning.
Ti nu stille! Ti stille.
Forstået?
Du gør pigen bange. Kan du ikke se det?
Det er ikke farligt, det tordner bare...
... og lyner.
Det holder snart op.
Vil du høre en hemmelighed? Kom, læg dig ned.
Se...
Da jeg var syv år gammel...
... var jeg meget bange for tordenvejr, lige som dig.
Ved du, hvad jeg gjorde?
Se...
Jeg tog bedstemors spilledåse...
... og så på ballerinaen.
Jeg så hende danse og glemte alt.
Hun dansede og dansede...
... til jeg faldt i søvn.
Vil du prøve?
ANGEL PRIETO BEGÅR SELVMORD I SIN CELLE
Gør det ondt? Hvorfor får du det ikke undersøgt?
Vidste du, at han begik selvmord efter tre måneder i fængsel? Se...
Han havde et slagteri.
Han ville begrave sin kone under det.
Hvem tilstår noget,
som man ikke fik gjort, fordi man blev anholdt?
Lad os skifte emne.
Man fortæller, hvad man ville gøre med sin kones lig,
men gør det ikke. Det er ikke en gemen morder.
Er du nu psykolog?
Nej, skat, men er det ikke påfaldende?
Skal jeg vaske dem her?
Jeg elsker, når man kan se modviljen i dit ansigt.
-Du rynker på næsen... -Nej.
Jo, jo. Du rynker ligesom på næsen, som en kanin.
Ja, en lille kanin.
-En grim kanin. -Hvad er det?
Har du røget igen?
Kontrollerer du mig?
-Hvad siger du? -Kontrollerer du mig?
Det var bare for sjov.
Du hopper altid på det. Du kender mig, det var for sjov.
I går, på hotellet i Sevilla.
-Jeg købte en pakke... -Du behøver ikke...
Jeg røg en og smed resten ud. På ære. Jeg ved, hvad vi gør.
Se...
Sådan.
Som om intet var hændt.
-Som om intet var hændt, ikke? -Ja, ja.
... vende tilbage til de seneste nyheder fra Berlin.
... ånder fred i Østberlins gader, mens natten falder på.
Nogle få tilskuere har fundet vej til Brandenburger Tor.
Ved Check Point Charlie, overgangen mellem øst og vest,
ankommer de første tilskuere og tv-kameraer.
Som forventet er de første kommet for at krydse muren,
men østtysk politi er ikke orienteret om de nye...
Indtil nye love træder i kraft,
må østtyskere søge tilladelse,
men ingen myndighed kan nægte dem udrejse.
I Neukölln er grænsen uofficielt blevet åbnet
for all østtyskere, som vil til Vesten.
Det er første gang i 27 år,
at der ikke længere er nogen Berlinmur for østtyske borgere.
Den 9. november 1989
er en historisk dag for Tyskland og resten af Europa.
Dette ægtepar kan ikke tro det.
De skulle kun vise dokumentation
for at få et stempel.
Det er første gang, at de er i Vesten, men de har ikke tænkt sig at blive.
Derhjemme, på den anden side,
venter deres søn og arbejdet kl. 8...
Nico, jeg skal på arbejde.
Kameraet gik i stykker.
Husk, du skal i skole i morgen.
-Forstået? -Ja.
Har du optaget mit bånd, Nico?
Ja.
Hej!
Hej?
Kan du høre mig?
Hej?
Kan du se mig?
Ja.
Ja...
-Jeg kan se dig. -Hvordan kan du det?
-Kan hvad? -Øjeblik.
Det skilt er også på Valpineda station.
-Hvad? -Det er det samme...
Bare mere slidt.
-Det er det samme. -Hvorfor har du det?
Vi stjal det.
-Min mand og jeg. -Det forstår jeg ikke.
Din nabo, Aitor, præsenterede mig for David, min mand.
-Jeg mødte Aitor på Valpineda station. -Aitor Medina!
Vent, vent!
Hans mor kører jer i skole. Ved du, hvorfra jeg ved det?
Jeg ved det, fordi det allerede er sket.
Hvad er allerede sket?
-Hvad sker der? -De råber.
Nej, vent!
Nico! Kom tilbage, Nico!
Kender du mit navn?
-Du har boet her. -"Her"? Hvor?
-Der sker noget hos naboen. -Du må ikke gå derind!
-Lad være! -Øjeblik. Drømmer jeg?
Nej. Se, hvad jeg har her.
Se her. Kan du se det?
Det er mine bånd. Hvor har du dem fra?
Fordi jeg bor i dit hus, Nico. Det er dit hus, men om 25 år.
-Hvad siger du? -Øjeblik...
Jeg skal vise dig noget.
Se her.
BARN DØR
Se. Det er dig, hvis du går udenfor.
-Nej. Det er et trick. Hvordan gør du? -Nej.
Nej, nej, nej! Det er rigtigt.
-Det er rigtigt. -Du lyver.
Vent! Se...
Jeg ved, hvad der sker i morgen.
Uret ved indgangen til din skole bliver ramt af lynet.
Skolen får strømsvigt, og undervisningen bliver aflyst.
Bliver du på dit værelse, vil du se det.
Men går du udenfor, dør du i morgen.
Nico, Nico, Nico, lad være!
Du må ikke gå udenfor!
Lad nu være! Vent, vent, vent!
Vent! Bliv indenfor! Vær sød ikke at gå udenfor!
Lad være, du bliver ramt af en bil! Den rammer dig, når du går over gaden!
Lad være, Nico! Lad nu være!
Ja?
Det er Clara. Vækkede jeg dig?
Nej, jeg er lige kommet hjem.
Jeg er ikke rask. Min bror kører børnene i skole.
Det er da helt i orden. Bare rolig.
God bedring.
Er du vågen?
Aitors mor er syg, så hendes bror, Román, kører jer i skole, i orden?
Hej...
Nico...
Hej, mor. Jeg har haft en drøm... uden at sove.
En kvinde fra fremtiden talte til mig i fjernsynet.
Vera! De venter på dig på operationsstuen.
Hvad gør han her?
Hr. Mendoza har en cerebrovaskular insufficiens.
Javel. Dr. Fell opererede ham i går.
Han er Deres patient.
Hvad?
Vi skal åbne ham nu.
Dr. Roy, er De klar til at skifte tøj?
Hvad kaldte De mig?
Hvad?
Hvad sker der her?
Hvad laver I?
Dr. Roy... Har De det helt godt?
Vi er sent på den.
Pas på skateboardet, Nico, forleden dag...
Jeg kommer kl. 17.
-Hvad er der sket, onkel Román? -Det ved jeg ikke. Vi må spørge.
Undskyld, frøken. Er der sket noget?
Tordenvejret afbrød strømmen. Der er ingen el. Undervisningen af aflyst.
Jamen dog.
Kom, vi tager hjem.
-Hej, Greta, har du set Gloria? -Hvem Gloria?
Gloria, min datter. Jeg er hendes mor.
-Kan du ikke huske mig? -Nej.
Hej, Miranda.
Gå ind, Pablo.
Kan jeg hjælpe?
Ja, jeg søger Gloria. Må jeg tale med hende i et øjeblik?
Gloria...
Gloria, Gloria Ortiz. Gloria er... Det er Vera, Miranda!
Jeg kender Dem ikke.
Jeg søger min datter.
Undervisningen er aflyst.
Nico glemte sine nøgler, og hans mor sover.
Clara...
Jeg skal i lufthavnen.
Kom så.
Jeg skal tale med David.
Fru Velazquez? Han venter på sit kontor. Bare gå derind.
David!
Hvad foregår der? Lidia kan ikke genkende mig.
Gloria er ikke i skole. De siger, at hun ikke er deres elev.
Hendes lærer kender mig heller ikke,
og hendes legekammerat kender hende heller ikke.
-Hvad gjorde du af Gloria? -De er da ikke fru Velazquez, vel?
Så er det nok, David. Nu er det altså nok.
Jeg er virkelig træt.
-Det røvhul! Det er Germán. -Hvem er Germán?
-Først troede jeg på dig. -Hvem er Germán?
-Så er det nok, David! Det er ikke sjovt! -Hov, hov, ikke røre.
Det er mig! Det er ikke sjovt, David!
-Hvor er Gloria? -Stop! Hvem er De, og hvem er Gloria?
Vores datter!
Nico fortalte, at han hørte skrig fra hr. Prietos hus i går.
En kvinde skreg. Det var uhyggeligt.
Det var måske fru Weiss. Hvad tror du, mor?
-Så eller hørte du mere, Nico? -Nej, for i fjernsynet...
Jeg så ud af vinduet, men nej.
Vi udspionerede, og ved du hvad?
Persiennerne var nede, og Bruno var bundet til hundehuset og hylede af sult.
Hr. Prieto fodrer den altid om morgenen, men ikke i dag.
Aitor?
Tror du, at man kan rejse i tiden?
POLITISTATION
Hvad skal jeg sige? Jeg har ikke forvoldt det her.
Jeg ved ikke, hvorfor David
og min datter opfører sig, som om jeg er en anden.
Det lyder, som om jeg lyver eller er tosset...
... men det må være en form for spøg.
Kan De hjælpe mig?
Ja, det kan jeg.
Men først har jeg nogle spørgsmål.
Hvornår har du sidst set din datter?
I går aftes.
Hun var bange.
Hun var bange for tordenvejret.
Og din såkaldte mand?
Han er min mand.
Hvad er det sidste, du husker om ham?
Også fra i går aftes...
Du rynker ligesom på næsen...
Før vi gik i seng. Han løj om noget ligegyldigt.
Han havde røget.
Ellers andet?
-Jeg forstår ikke spørgsmålene. -Jeg vil bare orientere mig.
Jeg tror, at vi spilder tiden.
Vera...
Skal jeg hjælpe dig...
... skal du hjælpe mig.
-Til mindste detalje. -I orden.
Hvad er det sidste, du husker... før alting ændrede sig?
Historien om drengen, som boede i vores hus.
En nabo til Aitor Medina...
... en ven af os.
Aitor fortalte os, at han døde.
Han blev ramt af en bil uden for en anden nabos hus.
En mand... Det hele lyder så uhyggeligt. En mand myrdede sin kone, og...
... det opdagede drengen.
Fortsæt, tak.
Så...
Jeg drømte vist om ham.
Han dukkede op i et gammelt fjernsyn, og...
Hej.
Jeg forsøgte at redde ham.
-Kan De høre mig? -Jeg advarede ham.
Husker du hans navn?
Nico Lasarte.
Bagefter...
... skete der noget sært.
Nej, Nico! Lad nu være, jeg beder dig!
Jeg kan ikke huske mere.
Jeg kan kun sige, at du er helt galt på den.
Vi kan se, at..
... du ikke bor på den opgivne adresse, og du er ikke gift med David Ortiz.
Der er ingen fødselsattest på din datter.
Officielt er hun ikke født. Vi har ikke fundet nogen billeder af hende.
Du har heller ingen billeder. Ingen har set hende, Vera.
Det liv, du taler om...
... findes kun i dit hoved.
Hallo?
Hallo!
Er du der?
Svar mig!
Hallo!
Her er Deres pas, billet og D-mark.
Tak.
SAG OM DØD PIGE I UTRERA STADIG UOPKLARET
-Hvordan har hun det? -Godt. Det er den sidste prøve.
Resultaterne viser ingen anatomiske forandringer.
Optimal hjerneaktivitet.
Derfor kan vi afvise neurologiske lidelser.
Han var din første patient som leder af et operationshold.
Du fjernede et meningeom.
Hvad du end ved om ham, har du svaret her.
Sandt nok. David fik fjernet et meningeom i hovedet.
Men det var ikke mig, for jeg opererer ikke. De er neurokirurgen.
Jeg forberedte ham ikke engang, for jeg var syg.
Mónica gjorde det.
Følg med mig.
DR. VERA ROY
Det er dit kontor.
Se dig omkring, så husker du.
Du er den bedste neurokirurg på hospitalet.
Du kom på mit hold, før du blev færdig med dit speciale.
Det kan ikke passe, at alle mine erindringer er forvrængede.
Du må hellere gå hjem. Vante omgivelser kan få dig til at huske.
Gloria er min datter.
Lorena García.
Hun døde under en operation.
Det var aldrig sket for dig før.
Ingen ville operere hende, men du turde godt.
Det var en umulig opgave, selv for dig.
Du blev ordineret beroligende medicin og hvile.
I morges vendte du tilbage til hr. Mendozas operation...
Vi kan forlænge din orlov.
Du har fortrængt Lorena García...
... men du taler om Gloria Ortiz, som er et produkt af din fantasi.
Du tror, at David Ortiz er din mand,
fordi du forbinder din første patient med din sidste.
Dit sind går i ring.
Det kan ikke passe.
Hvorfor ikke?
Hvor skal du hen? Vera!
Hvad gør du nu? Hvad er der, Vera? Hvor skal du hen?
-Du er bange, men... -Nej, nej, nej!
Jeg er ikke bange. Jeg er begyndt at indse flere ting.
Hvilke?
De sære hændelser, hele denne situation, begyndte med tordenvejret.
-Den kan have ændret alt. -På hvilken måde?
Hvad mener du med, at du har ændret alt? Vera.
Jeg reddede måske drengen.
-Jeg skal vide, om han er i live. -Hvorfor?
For at få Gloria tilbage.
Vera!
Åbn nu døren, Vera!
PRIETO SLAGTERI
Hallo?
Tag det roligt, Ángel. Alt er under kontrol.
Vil du prøve? Ja? Kom.
NICO LASARTE MORD 1989
LUFTSPEJLING
NICO LASARTE ER EN FIKTIV PERSON SKABT AF KAREN SARDÓN.
-Nu har jeg dig, din so. Stop! -Slap af.
Stop. Du brækkede døren op.
-Nej. -Hvad gør du i mit hus?
-Det er mit. -Hvad?
-Mit hus. -Hvad?
Der har boet en dreng her, Nico.
-Jeg ved ikke, hvad du taler om. -Jeg vil bare vide, om han har det godt.
-Hvad? -Der var et gammelt fjernsyn og et kamera.
Det var forbundet med tordenvejret.
-Det forandrede alt. -Skat! Kom herop!
-Alt vel? -Heroppe!
-Hvad er der sket med døren? -Der er indbrud, kom!
-Skat! -Er det nu dig igen?
-Kender du hende? -Hun var på mit kontor i morges.
Ring til politiet. Sig, der er indbrud.
-Jeg har brug for din hjælp. -Stop. Bliv der.
Hej, jeg ringede for lidt siden om et indbrud i mit hjem. Úrsula Abad.
Stop.
-Ja. Hun er tilbage... -Hør nu her.
-Kommer de? -Ja.
Jeg beder dig.
-Vi kender altså ikke hinanden. -Jo, vi gør!
Ifølge politiet var hun en af de læger, som fjernede svulsten.
-Er du neurokirurg? -Nej.
Jeg opgav neurokirurgi, da Gloria blev født.
Du ville have en kandidatgrad...
... for at gøre det bedre end din far.
Selvom du ikke bad mig om det, støttede jeg dig.
Hvem er Gloria?
Vores datter.
Hvad?
Jeg aner ikke, hvad hun taler om, skat. På ære. Hun lyver.
-Hvem tror du, at du er? -Nej!
Slip mig!
-Hvor er hun? -Jeg ved det ikke.
David!
Jeg ved det ikke!
Hvad foregår der?
Hele gaden er uden strøm.
Hvad gør politiet her?
Aner det ikke.
Politikommissær Leira. Godaften.
-Er der sket noget? -Nej, vi søger denne kvinde.
Har De set hende?
-Nej. -Nej.
-Har hun gjort noget galt? -Nej, hun er bare konfus.
Beklager.
Godnat.
Hvad nu, mor?
En kvinde brød ind hos David og Úrsula.
Hun skjulte sig hos os.
-Bare rolig, vi er i god behold. -Jeg ser til dem og tager i lufthavnen.
Har de ikke aflyst flyene på grund af uvejret?
Jeg har oplevet værre.
Du, bed onkel Román om at komme i morgen. Det er Ángels fødselsdag.
Javel.
Vi kan bekræfte, at låsen er brækket op.
Er alt vel?
-Hallo? -Ángel, det er mig.
-Ángel... -Hvor ringer du fra?
Fra telefonboksen ved dit hus. Lige ved siden af.
Godt, fald ned.
-Fald ned. -Hør her...
Du forstår ikke...
Jeg opdagede... Jeg glemte det hos dig.
-Jeg kan ikke høre, hvad du siger. -Mit ur...
-Hvad? -Mit ur er væk.
Jeg glemte mit ur hos dig.
-Dit ur? -Jeg har det ikke.
-Det må være hos dig, på gulvet. -Tog du det ikke?
Nej, jeg har det ikke. Led efter det, det må være der.
Godt, bare rolig. Hvis du glemte det her, er det her.
-Okay? Gør, som jeg har sagt. -Ja, naturligvis.
Jeg har passet.
-Vi tales ved, før du rejser, ikke? -Jo. Jeg er i baren tæt på lufthavnen.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig. Højt.
Mor?
Aitor...
Skat...
Jeg skal til Errejón i et stykke tid, til det nye kontor.
Onkel Román passer dig.
Jeg skal nok besøge dig.
Pis! Hvem fanden er du?
Jeg ved, bilen er vigtig for dig.
Hvad vil du?
Du købte den af din onkel Román for din løn som tjener.
Hvem er du? Hallo?
Din far var pilot i militæret. Du kan næsten ikke huske ham.
Han døde under en øvelse.
Jeg ved ikke, hvornår vi mistede kontakten.
Derfor mødte jeg ikke David, og han blev sammen med Úrsula.
Hvordan mødtes vi så?
I 2001.
Dagen efter terrorangrebet.
Vi kørte sammen hver morgen.
Jeg sad altid på den samme plads.
Ofte sad du, som den morgen, over for mig.
Da vi nåede Valpineda...
-Er alt vel? Kom du noget til? -Nej, jeg har det fint.
Du blev hos mig, vi blev venner og begyndte at ses.
En aften gik vi i biffen.
Du skulle møde David.
Úrsula.
Jeg vidste, det skulle være ham.
-Hvilken film så vi? -Vi så Cast Away.
Jeg ved, at du hader at se flystyrt.
-Men du gjorde en undtagelse med mig. -Nej, umuligt.
-Du kunne vældig godt lide mig. -Ja?
-Jeg kunne lide dig, men lod dig gå? -Jeg faldt for David på stedet.
Javel...
Nå... det var en god historie.
-En skam, at det ikke er sket... -Det er sket.
En fornøjelse.
TERRORANGREB
Du var med toget...
... men du satte dig ikke over for mig.
Af en eller anden grund lod du være.
Du har brug for hjælp.
Jeg skal gå.
Øjeblik. Øjeblik...
Hvad ved du om Nico Lasarte?
Han var din nabo.
Hvorfor nævner du ham?
På grund af Hilda Weiss.
Ángels ekskone?
Ángel myrdede hende...
... og Nico så det.
Han blev kørt over.
Men jeg reddede ham vist, og det ændrede på alt.
Hør her... Jeg forstår ikke et ord af, hvad du siger, forstået?
Men jeg ved, at Ángel har været sammen med min mor i 20 år.
Han kunne ikke gøre Hilda Weiss fortræd. Hun forlod ham.
-Det passer ikke. -Hun fandt en anden.
-Slut. -Det passer ikke.
Det fik han dig til at tro. Han slog sin kone ihjel.
Du taler om min mors mand, for Himlens skyld!
-Hvad ved du om Nico Lasarte? -Stop!
-Sidste udkald... -Jeg skal gå.
... til passagerer, der skal til Moskva. Boarding fra Gate E24.
-Her. -Alt vel, nevø?
Senere.
Dagens gæst er professor Karen Sardón, forfatter til Luftspejling,
som udkom for to årtier siden.
I romanen beskrives to symmetriske tilfælde af tordenvejr,
som fandt sted henholdsvis den 9. november 1989 og i dag.
-Velkommen, professor Sardón. -Mange tak.
Hvorfra vidste De, det ville ske?
Kan De se ind i fremtiden? Overgår virkeligheden fiktionen?
En tryllekunstner afslører ikke sine tricks,
og en forfatter afslører ikke sine inspirationskilder.
Men nej, jeg kan naturligvis ikke se ind i fremtiden.
Min bog bygger på en historie, som jeg fik fortalt af en skizofren dreng.
Hans hallucinationer var så virkelige,
at jeg blev inspireret til romanen.
De fandt på en kvinde fra fremtiden...
-Vera. -... som talte gennem tv'et.
Altså ikke ham, men hans mor.
Er der ikke mange sammenfald i historien?
Du glemte den.
-Hvad laver du her? -Jeg ved, du var i David Ortiz' hjem.
Han fortalte, at han kender Aitor Medina. Han er pilot, så du var nok her.
KAREN SARDÓN LUFTSPEJLING
TIL NICO LASARTE
Hun fik historien fra Nico Lasarte.
Hendes mor har fortalt hende om ham. Men hallucinationerne var virkelige.
Det var mig.
Hør her...
... jeg er ikke sindssyg.
De fra et matematisk synspunkt interessante Hilbertrum
er vektorrum af uendelige dimensioner.
Hvilken slags Hilbertrum, som er påkrævet,
afhænger af...
Ingenting, for lektionen er forbi. Har I spørgsmål, ved I, hvor jeg er.
Til næste uge skal I læse Richard Gotts teori om kosmisk væv.
Maria Lasarte opsøgte mig, fordi hendes søn troede,
at hans liv blev reddet af en kvinde fra fremtiden,
som dukkede op i hans tv.
Kvinden ville egentlig vide,
om tordenvejret kunne have skabt et ormehul i tid og rum.
Noget i stil med en videokonference i symmetrisk og parallel tid.
-Hvad skete der med drengen? -Det fortalte hans mor mig ikke.
Jeg interesserede mig kun for de punkter, som jeg kunne bruge i min roman.
Ja, naturligvis.
-De interesserede Dem kun for Deres bog. -Nej.
Jeg sendte ham til en specialist.
Når De ikke fik kontakt med ham dengang, ville de så kunne finde ham nu?
-Nej, naturligvis ikke. -Deres bog er altså pure opspind?
Ja, den er. Ren fantasi.
Det er ved at ske...
Tordenvejret.
Jeg er her. Jeg kan huske Nico Lasarte.
Det beviser ikke, at kvinden fra fremtiden kun fandtes i hans sind.
Eller at Nico Lasarte har eksisteret.
Han fandtes måske kun i moderens sind.
Lige som bogen. Og den bygger muligvis kun på min fantasi.
Men jeg findes. Jeg findes!
Jeg har fortalt min historie.
Billederne er der.
-De er beviser på det. -Intet beviser noget som helst.
Det er os, der tilskriver det mening.
Vi ved kun, at hjernen oplever vores sanseindtryk som værende virkelige.
Den skal fortolke og producere hallucinationer, som var de virkelige.
Hvad tror De, at der ville ske, hvis virkeligheden blot var en illusion?
Så under de samme meteorologiske forhold
vil kontakt være mulig. Hvordan kan vi genoptage den?
-Hvorfor vil du genoptage den? -Hvorfor?
For at få mit liv og min familie tilbage, derfor.
Jeg ved det ikke, men var det muligt...
... ville vi skulle reproducere de nøjagtige forhold,
som gjorde sig gældende, da den første forandring fandt sted.
På det samme sted, med den samme elektriske forbindelse.
Må jeg se dit ur?
Det originale fjernsyn, det samme kamera og, naturligvis, under uvejret.
Hvad ville der ske, hvis uvejret, trods de andre elementer, holdt op?
Broen ville lukke.
Det har varet i 53 timer.
Er det symmetrisk med det i 1989, varer det i 72 timer.
Så megen tid har jeg til at finde min datter.
-Vil du hjælpe mig? -Hvordan?
Find det gamle fjernsyn og kameraet.
Lasarte har dem nok.
Den officielle vej tager lang tid.
Jeg skal bruge en kendelse. Den får jeg ikke med din historie.
Jeg skal bruge mere.
Noget overbevisende.
Der står, at han havde et slagteri. Han ville begrave sin kone under det.
Hvem tilstår noget, som man ville have gjort,
hvis man ikke var blevet anholdt?
VALPINEDA-MORDEREN VILLE BEGRAVE KONEN
Jeg har vist noget.
PRIETO SLAGTERI
AFBLØDNING
Kaffe?
Noget forstår jeg ikke.
Du tror mig stadig ikke.
Se...
Dette er dit fortidige liv. Det er 1989, og det er nu.
Hvis du taler sandt...
... hvis der virkelig er en port til fortiden, som du fik ændret...
... hvorfor er din hukommelse så forankret i en tid, som egentlig ikke fandt sted?
Vil du virkelig ikke vide, hvordan dit liv er nu?
Det her er jo virkeligt. Liget er virkeligt.
Det er også virkeligt, at vi to er her, fordi du har et andet liv.
Et meget virkeligt andet liv. Dette. Der er sikkert folk, der holder af dig.
Jeg fandt liget.
Nu bør du hjælpe mig.
Kommissær, dommeren vil tale med Dem.
Jeg er straks tilbage.
Liget ændrer alt.
Dommeren vil identificere det for at sikre, at det er hende, du siger.
Indtil da er du lige så mistænkt som ejeren af slagteriet.
Du har ikke børn, vel?
Har man ikke børn, har man tid til at gøre, hvad man vil.
Til at forbedre sig.
Man går også glip af ting.
Du bad om noget overbevisende. Om noget virkeligt!
Og jeg gav dig det. Hvad mere vil du have?
Bliv her.
Alle enheder, jeg har mistet Vera Roy.
Jeg har mistet Vera Roy.
Henvend jer, hvis I finder hende.
Mine kolleger støtter mig over for dommeren.
Når du går, må du klare dig selv.
Jeg har ringet rundt og afstemt kreditkort.
Det her kan jeg give dig.
HOTEL BELMONTE VÆRELSE 1016
Har du fundet Nico?
Dette vil føre dig til ham.
Gå, før jeg fortryder.
Tillykke til dig
Tillykke, kære Ángel
Tillykke til dig
-Du godeste. -Kom så!
Godt...
Nå?
Hvor er du, David?
Der foregår et eller andet. Det omfatter kvinden, som brød ind hos os.
Det kan jeg se.
... på et slagteri, ejet af Ángel Prieto...
Nej, Aitor tilbringer natten i Dubrovnik.
Politiet eftersøger Vera Roy.
-Hun gik til politiet... -Sindssygt.
... men flygtede.
Jeg er stadig på kontoret. Jeg kommer snart.
-... ingen viden... -Vi ses.
... om ofrets identitet, men ifølge kilder kan det være ekskonen...
Hvem var det?
Úrsula. Jeg skal gå.
Hvad er der?
Det er ikke hende, men en ven af familien.
Jeg skal gå...
Middagen.
Gå ikke glip af den.
Dr. Roy?
Mónica?
Hvad gør De her?
Jeg fik denne adresse...
... og værelsesnummer.
-Må jeg komme ind? -Jeg er ikke alene.
Jeg forstår.
-Hør... -Kan jeg hjælpe Dem?
Jeg leder efter en Nico Lasarte. Kender du ham?
Nej.
-Er han ikke her? -Jeg kender ham ikke.
-Hvem er du sammen med? -Det rager ikke dig.
Dr. Roy... Jeg ved ikke, hvad der er galt, men vi bør ringe efter dr. Fell.
Hvor skal De hen?
Stop, dr. Roy!
Hør her... Jeg ved ikke, hvem De leder efter, man han er her ikke.
Nej, nej, nej!
Jeg beklager.
-Jeg ringer til politiet. -Du ringer ikke til nogen, vel?
Hvor længe har I været sammen?
-Vi er ikke sammen. -Ti stille.
Siden operationen.
Det er ikke, som du tror. Jeg elsker hende.
-Du er sammen med Úrsula. -Det er noget andet.
-Hvad vil du? Lad os få det overstået. -Giv mig hånden.
Kom.
Jeg forstår ikke.
Hvis vi kender hinanden fra operationen...
-... hvorfor har jeg så glemt det? -Og hvad så?
Jeg husker et liv med dig.
Og jeg kan huske, hver eneste dag jeg var gravid med Gloria.
Jeg er her, fordi...
... du skal føre mig til Nico.
-Snarere til politiet. -Vær ikke dum.
Du arbejder i en bank. Du har adgang til en masse kundedata.
Det er fortroligt.
Det er jeres møde vel også.
Godaften.
-Godaften. -Godaften.
Husker De mig?
Jeg husker Dem særdeles godt.
-Ja? -Politikommissæren er her.
Tak.
Vi tager det fra starten.
Ifølge en politirapport fra den 11. november 1989 anklagede en dreng,
Deres nabo, Nico Lasarte,
Dem for at myrde Deres kone.
Godaften.
Ingen troede ham. Det var ord mod ord.
Deres version kunne bevises.
Det virkede som en barnefantasi, men er nu en realitet.
Det fandt sted to dage før, den 9.
Muren faldt, og verden forandrede sig.
De forklarede, at den dag sagde Deres ekskone, Hilda Weiss,
at hun ville tage til San Narciso.
... østtyskere kan muligvis rejse frit...
De forklarede, at Deres kone forberedte sin hjemkomst til Berlin
efter Murens fald.
Jeg tror dog, at De løj. Hun ville ikke tilbage til Tyskland.
De accepterede uden at kny, at hun skulle ud den dag.
For Dem var det den lejlighed, som De havde ventet på.
Ja, noget i den stil.
-Mor... -Jeg kommer.
Du har et opkald.
Ja?
Vejen mod San Narciso er lukket på grund af vejret.
-Jeg er nødt til at blive her i nat. -Det gør ikke noget.
-Vi ses. -Farvel.
Hallo?
Hun kommer først i morgen.
Clara...
Jeg taler med hende.
Alt ændrer sig nu, okay?
Ángel...
Jeg elsker dig.
I lige måde.
Hr. Prieto...
... hvad skete der den nat?
Dræbte De hende?
-Av! -Hvad?
Skat dog!
Du rev mig.
Ángel...
-Dit svin. -Hilda! Hilda, hør nu!
Hilda!
Nej, Clara!
Clara!
Tænk dig nu om!
Hilda! Nej!
De myrdede Deres kone.
Ja eller nej?
Svar, tak.
Jeg vil have min advokat.
Jeg behøver ikke udtale mig.
Det er uret, som Nico Lasarte fandt i Deres hjem.
Bevis på en medskyldig.
Nico fremhævede en detalje ved uret.
Detaljer er vigtige.
Han bemærkede en gravering.
-"C.M." -Må jeg se uret?
-Hvad? -Deres ur, tak.
Tak.
Det er deres nuværende kones initialer.
Clara Medina. Det taler for sig selv.
Kun hun kunne gå for at være Hilda, så hun forsvandt.
Jeg mistænker, at De hjalp hende.
-Hav en god rejse. -Tak.
Går det?
Ham, der udsteder pas, er god nok.
Gør, som jeg har sagt, og forsøg at undgå kontakt.
Det er spekulationer. Der er ingen beviser.
Nico Lasarte havde uret, som inddrog Deres nabo,
Clara Medina, og De vidste det.
De fandt altså ud af at få det tilbage på drengens bekostning.
Vi tales ved, før du rejser.
Godt.
-Jeg elsker dig. -I lige måde...
Højt.
Hvad er der?
-Jeg har beviser. -Er du sikker på, hvad du så?
Vi har undersøgt din historie. Men vi har et problem, knægt.
Din nabo, hr. Prieto,
har anmeldt, at nogen brød ind og stjal et guldur.
Hans kone er rejst.
Hun forlod ham for en ekskæreste fra sit hjemland, Tyskland.
Han har dummet sig, men han ville ikke lyve om noget
i hr. Prietos hjem for at dække over det.
Problemet er, at konens bankkonto
viser udtræk i Berlin.
Vi har set passagerlisten, og hun var med.
Der må være en forklaring. Hvis min søn siger...
Deres søn har fortalt en usandsynlig historie
om en kvinde fra fremtiden, som taler gennem fjernsynet.
Hun skulle have givet ham oplysninger om hr. Prieto.
Vi må se, hvordan vi fjerner misforståelsen.
Jeg kan kun se én løsning.
Rolig.
-Stop! -Jeg så det.
-Hej. -Goddag.
Er det mit ur?
Giv hr. Prieto hans ur tilbage.
Hvis du lover ikke at gøre det igen, bliver det mellem os to.
Så er vi kvit, ikke?
Drengen og hans mor flyttede kort efter. Jeg så dem ikke igen.
-Der er noget galt med hans hoved. -Det er den hurtige konklusion.
Nico Lasarte begik den fejl at blande sin viden om Dem
med en skrøne om en fremtidskvinde.
Derfor troede ingen på ham.
Men snart vil teknikerne bevise,
at liget, som vi fandt, er Deres ekskone.
Nicolás Lasarte.
Og så har Nico Lasarte vundet kampen.
Mere end 20 år efter, men han har vundet.
Han og hans mor var vores klienter. Du siger, at de boede i mit hus?
Vi kan prøve at spore hans bevægelser. Måske kan vi finde hans adresse.
Her, det må være ham: Nicolás Lasarte Leira.
Ringen sluttes, hr. Prieto. Nu skal De høre, hvad der skete med Nico Lasarte.
Han blev besat af at bevise, at han havde ret.
Men han kunne blot
vente på, at kvinden fra fremtiden kom for at hjælpe ham på vej.
Han udregnede uvejrets varighed
i den tro, at porten ville lukke sig, når det holdt op.
Hvilket den gjorde.
Noget i fremtiden hindrede yderligere kommunikation.
Han havde kun spørgsmål...
... og hans mor ønskede kun svar.
Prøver viste, at han løj bevidst.
Årsagen til hans besættelse måtte således være...
... af psykisk art.
Moderen valgte at flytte,
i håbet om at hendes søn en dag ville komme sig.
Men det var kun begyndelsen på et langvarigt mareridt.
Først psykologer...
... så psykiatere.
Dernæst en indlæggelse, indtil han overgav sig i andres selskab.
Men ikke indeni.
Han benægtede Vera Roys eksistens for at få lov at være i fred.
Men han vidste, at De var skyldig.
Han forstod ikke, hvorfor kvinden, som havde reddet ham,
aldrig kom tilbage for at hjælpe ham. Så Nico Lasarte glemte aldrig Vera Roy.
Øverste etage. Der har han modtaget sin post i fem år.
Du...
Er vi kvit?
Selvom han ikke kendte hendes navn, var det et spor.
Så det fulgte han.
Og ventede.
Hans fremtid og hans fortid...
... mødtes i det øjeblik...
... og han blev bange.
Alt det, som fik ham til at virke sindssyg i andres øjne...
...blev en realitet for øjnene af ham.
Han vidste dog ikke, hvad han skulle sige til hende.
Hvordan tro ham når hun ikke havde oplevet det, han allerede vidste?
Han holdt op med at søge svar...
... og ønskede, at hun lod være med at opsøge ham.
Men sommerfugleeffekten kan være grusom,
hvis tid og sted gør forandring mulig.
Jeg ventede på dig.
Undskyld.
-Er alt vel? -Ja, jeg har det fint.
Mit navn er Nicolás Lasarte Leira.
Vi lever i et kaotisk system.
Foranderligt på drastisk vis.
Nico bad mig komme, hvis dette skulle ske. For at hjælpe dig med at huske.
Huske hvad?
Du må hellere se det selv.
Hvor er hun?
Tag hjem, mor.
Beklager.
Jeg har siddet fast i to dage.
Siden du viste dig på stationen og ikke kunne genkende mig...
... og talte om det liv, du havde, da jeg var lille...
Det var ikke livet med mig.
Det kan du umuligt have haft, for jeg ændrede på det,
da jeg fandt dig.
Men du havde din erindring.
Du havde slettet mig.
Jeg lod dr. Fell fortolke, som han ville, og...
Jeg ventede...
... i håb om at du ville huske.
Huske os, Vera.
Jeg ville bare forstå...
... mine oplevelser som barn...
... og hvorfor du blev væk.
Jeg kunne ikke vide, at du ville møde mig, den dag du skulle møde Aitor,
og alt forandrede sig.
Jeg har forsøgt at undgå, at du fandt mig,
for jeg ønskede ikke flere forandringer...
... for jeg elsker dig og vil ikke miste dig.
Jeg har frygtet dette.
Jeg frygtede, du ville finde vores nuværende forbindelse.
Jeg forestillede mig alt. Alle muligheder.
Men ikke at du ville glemme mig på en nat.
At du ville tilbage til et liv, du ikke havde haft.
For jeg ændrede på det.
Så kom tordenen.
Jeg vil have kameraet...
... og fjernsynet.
Jeg husker intet af dette.
Jeg har smidt det ud.
Nej.
Nogen er brudt ind i Davids hjem.
Du er brudt ind.
Det var dig. For at afprøve forbindelsen og få vished.
Jeg ville også have haft vished.
Hej?
Ja, det ville jeg.
Men det var forkert af mig, så jeg slukkede.
En ny forbindelse måtte ikke ændre fortiden
og mine forsøg på at møde dig.
Men jeg lod dig finde mig.
For at se David Ortiz' sande jeg...
... og for at finde mig.
Du skal tilbage...
... til 1989 og vokse op...
... uden at være besat af mig.
Du skal glemme mig, så du aldrig opsøger mig igen.
Du skal også glemme Ángel Prieto.
Hvis de finder ham i fortiden, vil det inddrage Clara.
Det vil påvirke Aitors liv, og jeg har brug for at møde ham.
Men det har du forhindret.
Kun ved at møde David kan jeg få min datter tilbage.
Og hvis det ikke går?
Vi kan ikke påvirke alle hændelser.
Jeg tager chancen.
Lad mig huske for dig.
Jeg beder dig.
Jeg beder dig. Bliv hos mig.
Du.
Kan du huske mig nu?
Det er virkeligt.
Vi skal tilbage...
... til 1989.
Nej.
Jeg kan ikke.
Beklager.
Hvad gør du?
Jeg reddede dig.
Nu er det din tur.
-Hej? -Hej, Nico.
-Hvem er du? -Hør efter.
Jeg er dig... og du er mig.
Hvor er fremtidskvinden?
Du skal hjælpe mig.
Jeg beder dig.
Det, jeg skal sige til dig er meget...
... vigtigt.
Mor...
-Hvad er der galt? -Ikke noget.
-Er du ked af det? -Nej, jeg er meget glad.
Du...
Er det her en drøm?
Hvad?
Du må ikke gå væk herfra.
Er alt vel, min skat?
Har du det helt godt?
Jeg fik mareridt.
Igen?
Hvad mener du med igen?
Du har opført dig sært i et par dage.
Hvor...?
Hvor er videokameraet og fjernsynet, der var derinde?
Der har aldrig været et videokamera eller et fjernsyn. Har du det helt godt?
Vera...
Hvor skal du hen? Sig mig, hvad foregår der?
Du gør mig bange.
Hvor fik du tændstikkerne fra?
Ikke nu igen. Jeg har jo sagt, at de er fra hotellet i Sevilla.
Det er virkelig sket.
Ángel er på fri fod.
Han holdt sit løfte.
Vera...
PRIETO SLAGTERI
Godt, modtaget.
Vil De have kaffe?
Tak.
Kommissæren er her.
Modtaget.
Kommissær...
En kvinde har fundet et lig. Hun har intet sagt,
kun at det er den gamle slagteriejers kone.
Ifølge vore oplysninger bor hun dog i Berlin.
-Hvem er det? -Hende der.
Fortæl, hvordan De fandt liget, og hvorfor De tror, at det er Hilda Weiss.
Jeg vidste, at du kom...
Nico.
Kender vi hinanden?
Ja.
Du kan bare ikke huske det endnu.
Tekster af: Dorte Langberg