Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
...rankat sadekuurot ovat mahdollisia.
Meteorologisilla termeillä meidän täytyy puhua ukkosmyrskystä,
joka peittää niemimaan pohjoisen kolmanneksen.
Ilmakehän epävakaus -
on muodostanut pyöriviä supersoluja.
Meteorologian laitos ennustaa,
että niitä näkyy tästä illasta eteenpäin -
seuraavan 72 tunnin ajan.
Seurauksena on rankkasateita,
jotka saattavat aiheuttaa häiriöitä sähkölaitteissa ja viestiliikenteessä.
Väestönsuojeluviranomainen on laatinut sääntöjä -
kansalaisten suojelemiseksi.
Voimme nyt näyttää teille aiemmin ilmoitetun hätätilareportaasin,
joka saapui juuri Berliinistä.
Tapahtumien keskipisteessä on kirjeenvaihtaja José María Siles.
Tilanne Itä-Berliinin kaduilla on täysin normaali tänä iltana.
Vain muutama katsoja on saapunut Brandenburgin portille.
Lännessä Checkpoint Charliella, Berliinien rajanylityspaikalla,
ensimmäiset katsojat ja TV-kamerat saapuvat paikalle.
Vähän ennen puoltayötä täällä Neuköllnissä -
raja on auennut epävirallisesti -
kaikille itäsaksalaisille, jotka haluavat tulla länteen.
Ensimmäistä kertaa 27 vuoteen -
Berliinin muuria ei enää ole toisen Saksan asukkaille.
9. marraskuuta 1989...
Äiti.
Pilasit nauhani.
Lähden töihin.
Älä valvo myöhään. Huomenna on koulua.
Selvä.
Äänititkö kasettini, Nico?
-Joo. -Hei.
RAKASTAN SINUA, ÄITI.
Ei!
Ei, ei!
Rouva Weiss?
Hei! Odota!
Odota!
Ei!
Apua!
Tarvitsen apua!
Nico!
Ambulanssi! Lääkäri!
-Soittakaa ambulanssi. -Tarvitsen apua!
Huomenta, rakas.
Hei.
Hei!
Herää!
Nukuitko hyvin?
En tykkää tästä talosta. Se on kylmä.
Olet ollut täällä vasta yhden yön.
-Haluan oman huoneen. -Saat sen pian.
Okei?
Tule, mennään!
Hei, kulta. Oletko täällä? Syö, Gloria.
Olen. Aikaistin lentoani.
Koko päivä menee kokouksissa. Haluavat tarkastaa tavoitteita.
Me emme myy tarpeeksi vakuutuksia. Halusin vain kertoa, että myöhästyn.
Niin kuin aina.
Korvaan tämän sinulle. Tunnusta nyt.
Nukuin hänen kanssaan.
-Te nukuitte yhdessä. -Joo.
-Anna puhelin hänelle. -Odota.
Puhu isän kanssa, Gloria.
-Moi, isä. -Mitä kuuluu, pikku riiviö?
Kaikki haisee maalille.
Kohta kotona on paremmin kuin kaupungissa.
-Onko kokous alkanut? -Sinua odotetaan.
Uusi asiakas tulee huomenna. Rouva Velazquez.
Merkitse muistiin.
Voitko antaa takaisin äidille?
-Isä haluaa jutella sinulle. -Ai.
Kerro.
Kutsu Aitor päivälliselle.
Selvä, minä kutsun.
Rakastan sinua.
Niin minäkin sinua.
Mitä sinä teet, äiti?
Myrsky.
Se on samanlainen.
Samanlainen kuin vuosia sitten.
Lähden töihin.
Tulen pian takaisin.
Älä polta liikaa.
Ole varovainen.
Kysyisin yhtä asiaa.
Me lähdemme jo nyt.
Voitteko lukita oven kun olette valmiita ja jättää avaimen vastapäiseen taloon?
Huomenta, naapuri.
-Huomenta! -Mitä kuuluu?
Poistuisin koneesta, jos näkisin sinut tämän ratissa.
-Missä miehesi on? -Hän yöpyi Sevillassa.
-Niinkö? -Joo.
Hän haluaa laittaa päivällistä. Mitä sanot?
-Hän on tosi hävytön, mutta... -Lopeta!
Mutta lennän Marseilleen ja olen illalla täällä.
-Pyydä äitiäsikin tulemaan. -Oletko varma?
Se olisi hienoa. Haluaisin nähdä häntä.
-Hei. -Hei.
Kapteeni!
Ukkosmyrskyn odotetaan alkavan voimalla tänä iltana -
ja kestävän noin 72 tuntia.
Ensimmäistä kertaa astrofyysikot -
korostavat tämän ilmiön poikkeuksellisuutta.
Vuonna 1989 nähtiin samantapainen myrsky,
joka oli symmetrinen...
-En tiennyt, että olet palannut. -Lyhyet mutta intensiiviset lomat.
Mitä sinulle tapahtui? Pistikö trooppinen moskiitto sinua?
Vai toitko jonkun kotiin matkalaukussa?
Miltä uusi koti tuntuu?
-Koska kerroin muutosta? -Puoli sairaalaa tietää siitä.
Hyvältä, mutta kaikki on tapahtunut nopeasti.
Omistaja häipyi vuosia sitten. Hänellä oli kiire myydä talo.
Sitä pitää remontoida, mutta me emme voi valittaa.
Minä valitan. He aikovat avata kalloni.
Tohtori Fell on sairaalan paras kraniotomian erikoislääkäri.
Hei.
Oletteko valmis, herra Mendoza?
Aloitetaan sitten.
-Huomenta. -Hei, tohtori.
-Onnittelut artikkelista. -Luitko sen?
Mitä rouva Blancolle tapahtui?
-Hän sai allestesian. -Spinotalaamisen radan vamman?
Ei, hänelle piti tehdä anterolateraalinen kordotomia.
Aivan.
En ymmärrä, miksi jätit lääketieteen.
No...
Sain Glorian.
Enkä tykkää tehdä asioita puolivaloilla.
Sinulla kävi tuuri,
kun jätin lääketieteen.
Koska olisin tämän sairaalan paras neurokirurgi.
Hei!
-Mitä kuuluu? -Voiko Greta tulla meille?
Jos se sopii hänen äidilleen.
-Sopii se. -Soitan hänelle.
Mitäs me sovimme? Äitisi vie sinut hammaslääkäriin.
Selvä.
Ymmärrän.
Tuletko sinä, tarinankertoja?
-Nähdään, Miranda. -Heippa, Greta.
-Näetkö mitään? -En näe.
-Etkö varmasti huijaa? -En.
Odota.
Vielä vähän.
-Oletko valmis? -Olen.
Haluatko kokeilla?
Hemmetti!
Hei.
Saan vielä sydänkohtauksen. Koska sinä tulit?
Puoli tuntia sitten.
-Mitä sinä teet? -Järjestelen kirjoja.
Mikä tämä on?
Katso.
Seurustelit hänen kanssaan, kun tapasimme.
-Vai mitä? -Tuo ilme.
Mikä ilme?
-Olet mustasukkainen. -En ole.
Näin sen silmissäsi. Olit vähän mustasukkainen.
-En ole. -Olit mustasukkainen.
En!
Hän oli tosi nätti. On tosi nätti.
-Näytä. -On hän.
Úrsula. Ehkä soitan hänelle joku päivä.
-Hän on tosi nätti. -Mitä tapahtui?
-Ei mitään. -Mitä?
Kiinnitin kylttiä ja sain haavan.
-Desinfioitko sen? -Se on tosi pieni.
Desinfioin sen ja panin laastarin, tohtori Roy.
Minusta oli kiihottavaa, että valmistumisen jälkeen -
kaikki sanoisivat sinua tohtori Vera Royksi.
Lopeta.
Selvä. Mennään.
Mikä tämä on?
Uskomatonta.
Tämä kamera on varmaan 20-30 vuotta vanha.
Hui.
Nämä ovat kameran nauhat.
Tämä on ollut täällä 80-luvulta asti.
Pyydetään Gloria tänne ja katsotaan, toimiiko se.
Tämä nauha nauhoitettiin tänä päivänä vuonna 1989.
Äiti.
-Oikeasti? -Pilasit nauhani.
-Pane toinen nauha. -Tuo oli viimeinen.
-Tykkäsitkö siitä? -Kuka ottaa sen?
Alan laittaa päivällistä, koska he ovat kohta täällä.
Selvä, menen suihkuun.
Onko sinulla nälkä?
Tilanne Itä-Berliinin kaduilla on täysin normaali tänä iltana.
Vain muutama katsoja on saapunut Brandenburgin portille.
Mikä tämä on?
Berliinien rajanylityspaikassa...
-En tiedä. -Kamerassa ei ole nauhaa.
-Ei niin. -Vähän ennen puoltayötä...
Eikä analogilähetyksiä ole enää.
...raja on auennut epävirallisesti...
-Siinä ei ole järkeä, David. -Eikö?
TV-signaali 25 vuoden takaa?
Sanoitko hei Claralle?
Se ei ollut mikään uusinta.
-Ihan kuin TV olisi herännyt eloon. -Herännyt eloon? Ota juotavaa.
-Herännyt eloon? -Niin.
-Kuunteletko mitä hullu miehesi puhuu? -Jauhatteko te vieläkin TV:stä?
Totta kai!
-Peitä korvasi. -Miksi?
-Kerron äidillesi salaisuuden. -Meillä ei ole salaisuuksia.
Eikö yhtään?
Mitä sinä et ymmärrä?
-Olin parempi saalis. -Et usko itsekään tuota.
Älä salakuuntele.
Miksi päästit minut käsistäsi?
Mitä me voimme sanoa?
Koska joidenkin asioiden on määrä olla niin kuin ne ovat.
Ja sillä sipuli.
-Onko selvä? -Mitä tämä on?
-Missä kätesi on? -Oletko mustasukkainen?
-Pidätte toisianne jo kädestä. -Älä liioittele.
-Kuka haluaa lihaa? -Clara.
Miksi käytät vielä tuota vanhaa telkkarinromua?
-Eikö sinulla ole varaa uuteen? -Olet hauska.
Aitor on tuollainen.
Me katsoimme löytämiämme nauhoja. Niillä oli laulava poika.
-Laulava poika. -Niin.
-Haluatko sinä, kulta? -Haluan. Kiitos.
Pojan nimi oli Nico Lasarte.
Hän oli paras ystäväni.
Hän tykkäsi soittaa kitaraa -
ja sanoi aina, että hänestä tulisi rocktähti.
Äiti vei meidät kouluun yhdessä.
-Vai mitä? -Niin.
Kunnes...
Seinänaapuri tappoi vaimonsa.
Aitor!
-Ja Nico näki sen. -Riittää, Aitor.
Sitten hän jäi auton alle ja kuoli.
Se oli tällainen myrskyinen yö.
-Riittää. -Muistatko?
-Ole hiljaa. -Seuraavana päivänä -
salama iski koulun seinään kellon viereen.
Meillä ei ollut viikkoon sähköä eikä oppitunteja.
Ole hiljaa!
Riittää.
Etkö huomaa, että tyttö pelkää?
Se on pelkkä ukkosmyrsky -
ja salamointia.
Se loppuu kohta.
Haluatko kuulla salaisuuden? Mene makuulle.
Katso.
Kun olin 7-vuotias,
pelkäsin tosi paljon myrskyjä ihan niin kuin sinä.
Tiedätkö, mitä tein?
Katso.
Otin mummin soittorasian esiin -
ja katselin ballerinaa.
Katselin kun se tanssi ja unohdin kaiken.
Katsoin sen tanssimista,
kunnes nukahdin.
Haluatko kokeilla?
ÁNGEL PRIETO TEKI ITSEMURHAN SELLISSÄÄN
Onko se kipeä? Käy näyttämässä sitä.
Hän tappoi itsensä oltuaan vankilassa kolme kuukautta.
Hän omisti teurastamon -
ja aikoi haudata vaimonsa sen alle.
Kuka tunnustaa jotain,
mitä aikoi tehdä muttei tehnyt, koska joutui pidätetyksi?
Vaihdetaan puheenaihetta.
Joku, joka sanoo, mitä olisi tehnyt vaimonsa ruumiille,
mutta ei tehnyt sitä, ei ole tavallinen tappaja.
Oletko sinä psykologi?
En, mutta se on outoa.
Pestäänkö nämä?
Sinulla on kiva ilme, kun et tykkää jostain.
-Nyrpistät nenääsi... -En.
Nyrpistät nenääsi näin. Kuin jänis.
Kuin pieni ja ruma jänis.
-Ruma jänis. -Mikä tämä on?
Oletko polttanut taas?
Kyttäätkö tekemisiäni?
-Mitä sinä sanoit? -Kyttäätkö tekemisiäni?
Se oli vitsi.
Menet aina halpaan. Tunnet minut. Tykkään vitseistä.
Olin eilen hotellissa Sevillassa.
-Ostin askin... -Anna olla.
Poltin yhden ja heitin loput pois. Vannon sen. Tehdään yksi juttu.
Katso.
Tehty.
Kuin mitään ei olisi tapahtunut.
-Kuin mitään ei olisi tapahtunut. -Joo, joo.
...hätätilareportaasin, joka saapui juuri Berliinistä.
...Itä-Berliinin kaduilla on täysin normaali tänä iltana.
Vain muutama katsoja on saapunut Brandenburgin portille.
Lännessä Checkpoint Charliella, Berliinien risteyspaikassa,
ensimmäiset katsojat ja TV-kamerat saapuvat paikalle.
Ensimmäisenä paikalle saapuvat haluavat ylittää muurin,
mutta idän poliisi ei vielä tiedä uudesta...
Uuden lain voimaanastumiseen asti -
toisen Saksan asukkaiden pitää anoa matkustuslupaa,
mutta mikään viranomainen ei voi evätä pyyntöä.
Neuköllnissä raja on avattu epävirallisesti -
kaikille itäsaksalaisille, jotka haluavat tulla länteen.
Ensimmäistä kertaa 27 vuoteen -
Berliinin muuria ei enää ole toisen Saksan kansalaisille.
9. marraskuuta 1989 -
on päivä, joka jää Saksan ja koko Euroopan historiaan.
Tämä pariskunta saapui juuri eikä usko silmiään.
Heidän piti vain esittää henkilökorttinsa -
ja he saivat leiman.
He ovat ensi kertaa lännessä, mutta eivät aio jäädä.
Kotona idässä -
heidän poikansa odottaa, ja työt alkavat kello 8.
Lähden töihin, Nico.
Kamera hajosi, äiti.
Älä valvo myöhään. Huomenna on koulua.
-Ethän? -En.
Äänititkö kasettini?
Äänitin.
Heippa!
Hei.
Kuuletko ääneni?
Hei.
Näetkö minut?
Näen.
-Näen sinut. -Kuinka sinä teet sen?
-Teen minkä? -Odota.
Tuo kyltti on sama kyltti kuin Valpinedan asemalla.
-Mitä? -Se on sama.
Kulunut vain.
-Se on sama kyltti. -Miksi se on sinulla?
Me varastimme sen.
-Minä ja mieheni. -En ymmärrä.
Naapurisi Aitor esitteli minut miehelleni Davidille.
-Ja tapasin Aitorin Valpinedan asemalla. -Aitor Medina!
Odota!
Hänen äitinsä vie teidät kouluun. Tiedätkö, mistä tiedän?
Tiedän, koska se tapahtui jo.
Mikä tapahtui jo?
-Mitä nyt? -Ulkoa kuuluu huutoa.
Ei, odota!
Nico! Tule takaisin.
Mistä tiedät nimeni?
-Sinä asuit täällä. -Missä täällä?
-Naapurissa on jokin vialla. -Niin on mutta älä mene.
-Älä mene! -Näenkö unta?
Et. Katso, mitä minulla on.
Katso. Näetkö?
Nuo ovat minun nauhani. Mistä sait ne?
Asun sinun talossasi. Tämä on kotisi 25 vuotta myöhemmin.
-Mitä? -Odota.
Näytän yhden jutun.
Näetkö?
LAPSI KUOLI
Tämä olet sinä, jos menet ulos.
-Tämä on joku temppu. Kuinka teet sen? -Ei.
Ei ole temppu. Tämä on totta.
-Tämä on totta. -Valehtelet.
Nico, odota!
Tiedän mitä koulussasi tapahtuu huomenna.
Salama iskee kelloon koulun sisäänkäynnin luona.
Koulusta katkeaa sähköt, ja tunnit perutaan.
Näet että olen oikeassa, jos pysyt huoneessasi.
Mutta jos menet ulos, olet kuollut huomenna.
Nico. Ole kiltti!
Älä mene ulos.
Ole kiltti. Odota!
Pysy sisällä. Ole kiltti äläkä mene ulos.
Älä mene. Auto osuu sinuun, kun ylität tien.
Ole kiltti. Älä!
Haloo?
Clara tässä. Herätinkö sinut?
Et, tulin juuri töistä.
Olen huonovointinen. Veljeni vie lapset kouluun.
Selvä, ei hätää.
Parane pian.
Miksi olet hereillä?
Aitorin äiti on sairas. Hänen veljensä Román vie teidät kouluun.
Hei?
Nico?
Näin unta vaikka en nukkunut.
Nainen tulevaisuudesta puhui telkkarin kautta.
Vera! Sinua odotetaan leikkaussalissa.
Miksi hän on täällä?
Herra Mendozalla on aivoverenkiertohäiriö.
Aivan. Tohtori Fell leikkasi hänet eilen.
Herra Mendoza on sinun potilaasi.
Mitä?
Meidän pitää leikata hänet nyt.
Oletko valmis pukemaan, tohtori Roy?
Miksi sinä kutsuit minua?
Anteeksi mitä?
Mitä täällä tapahtuu?
Mitä te teette?
Oletko kunnossa, tohtori Roy?
Me olemme myöhässä.
Varovasti sen skeittilaudan kanssa.
Tulen hakemaan viideltä.
-Mitä tapahtui, Román-eno? -En tiedä. Kysytään.
Anteeksi. Onko täällä jokin ongelma?
Myrsky katkaisi sähköt. Tunnit on peruttu.
Voi hyvänen aika.
Mennään kotiin.
-Oletko nähnyt Gloriaa, Greta? -Ketä Gloriaa?
Tytärtäni Gloriaa. Olen hänen äitinsä.
-Etkö muista minua? -En.
Hei, Miranda.
Mene tunnille, Pablo.
Voinko auttaa?
Etsin Gloriaa. Voinko tavata hänet?
Gloria...
Gloria Ortizia. Gloria on... Miranda, olen Vera!
Anteeksi, en tunne teitä.
Etsin tytärtäni.
Tunnit on peruttu.
Nico unohti avaimensa, ja hänen äitinsä nukkuu.
Clara...
Lähden lentokentälle.
Menkää sisälle.
Lidia, tulin tapaamaan Davidia.
Rouva Velazquez? Hän odottaa vastaanottohuoneessaan.
David!
Mitä täällä tapahtuu? Lidia ei tunnista minua.
Gloria ei ole koulussa. Ei kuulemma ole oppilaana siellä.
Opettaja Miranda ei tunne minua, -
eikä Glorian kaveri Greta tunne Gloriaa.
-Mihin jätit Glorian aamulla? -Ette taida olla rouva Velazquez?
Älä viitsi, David. Oikeasti.
Olen tosi väsynyt.
-Tämä on Germánin metkuja. -Kuka helvetti on Germán?
-Uskoin sinua hetken. Hyvää työtä. -Kuka on Germán?
-Riittää. Tämä ei ole hauskaa! -Älä koske minuun.
Minä tässä. Lakkaa pelleilemästä.
-Kerro, missä Gloria on! -Kuka sinä olet ja kuka on Gloria?
Gloria on tyttäremme!
Nico kertoi eilen, että kuuli huutoa herra Prieton kotoa.
Nainen huusi. Se oli pelottavaa.
Ehkä se oli rouva Weiss. Mitä luulet, äiti?
-Näitkö tai kuulitko muuta? -En, koska TV...
Katsoin ikkunasta mutta en nähnyt mitään.
Me vakoiltiin taloa huoneestani.
Kaihtimet on alhaalla, ja Bruno ulvoo nälissään.
Herra Prieto ruokkii sen aina aamulla, mutta ei tänään.
Aitor.
Uskotko aikamatkailuun?
POLIISIASEMA
Mitä voin sanoa? En aloittanut tätä.
En tiedä, miksi David -
tai tyttäreni koulu käyttäytyvät kuin olisin joku muu.
Tiedän että vaikutan valehtelijalta tai hullulta,
mutta en keksi muuta kuin että tämä on pilaa.
Voitko auttaa minua?
Voin auttaa.
Mutta ensin minun pitää esittää kysymyksiä.
Koska näit viimeksi tyttäresi?
Eilen illalla.
Hän oli peloissaan.
Hän pelkäsi myrskyä.
Ja onko se mies aviomiehesi?
David Ortiz on aviomieheni.
Mikä on viimeinen asia, jonka muistat hänestä?
Eilisilta myös. Ennen nukkumaanmenoa...
Nyrpistät nenääsi näin.
Hän valehteli yhdestä typerästä asiasta.
Hän oli tupakoinut.
Onko muuta?
-En ymmärrä näitä kysymyksiä. -Yritän hahmottaa tilanteen.
Tämä on ajanhaaskausta.
Vera...
Jos haluat että autan sinua,
auta minua ymmärtämään.
-Pienet yksityiskohdat ovat tärkeitä. -Selvä.
Mikä on viimeinen muistikuvasi ennen kuin kaikki muuttui?
Tarina pojasta, joka asui talossamme.
Hän oli Aitor Medinan naapuri.
Aitor on ystävämme.
Aitor kertoi, että poika kuoli.
Hän jäi auton alle kun juoksi ulos toisen naapurin talosta.
Tämä kuulostaa pahaenteiseltä. Mies tappoi vaimonsa,
ja poika sai sen selville.
Jatka.
Sitten...
Sitten taisin nähdä unta hänestä.
Hän ilmestyi vanhaan televisioon ja...
Hei.
Yritin pelastaa hänet ennen kuin hän kuoli.
-Kuuletko ääneni? -Yritin varoittaa häntä.
Muistatko pojan nimen?
Nico Lasarte.
Ja sitten -
tapahtui jotain tosi outoa.
Nico, ole kiltti! Älä!
En muista muuta.
Voin sanoa vain, että olet hämmentynyt.
Me olemme vahvistaneet,
että et asu siellä missä väitit etkä ole naimisissa David Ortizin kanssa.
Tyttärestäsi ei ole syntymätodistusta.
Hän ei ole virallisesti syntynyt. Emme löytäneet yhtään kuvaa hänestä.
Sinulla ei ole yhtään. Kukaan ei ole koskaan nähnyt häntä.
Elämä josta puhut -
on olemassa vain pääsi sisällä.
Hei.
Hei!
Oletko siellä?
Vastaa!
Hei!
Tässä on passi, lippu ja markkoja.
Kiitos.
UTRERALAISEN PIKKUTYTÖN KUOLEMA YHÄ RATKAISEMATTA
-Kuinka hän voi? -Hyvin. Tämä on viimeinen koe.
Tuloksissa ei näy anatomisia muutoksia.
Aivotoimintasi on optimaalista,
eli voimme sulkea pois neurologiset vammat.
Hän oli ensimmäinen potilaasi kirurgitiimin johdossa.
Poistit kasvaimen hänen aivoistaan.
Mitä ikinä tiedätkään hänestä, tässä on vastaus.
Muistan, että Davidilta poistettiin kasvain.
Mutta minä en leikkaa. Sinä olet neurokirurgi.
En ollut paikalla leikkauksen jälkeen flunssan takia.
Mónica otti ohjat.
Tule mukaani.
TOHTORI VERA ROY
Tämä on vastaanottohuoneesi.
Katsele ympärillesi, niin muistat.
Olet sairaalan paras neurokirurgi.
Liityit tiimiini kesken erikoistumisjakson.
Kaikki muistoni eivät voi olla vääristyneitä.
Mene kotiin. Ympäristö auttaa sinua muistamaan.
Gloria on tyttäreni.
Lorena García.
Hän kuoli leikkaussalissa 12 päivää sitten.
Sitä ei ollut tapahtunut sinulle ennen.
Kukaan ei halunnut leikata häntä, mutta sinä otit riskin.
Hän oli mahdoton tapaus jopa sinulle.
Sinulle määrättiin rauhoittavia ja muutama päivä lepoa.
Palasit tänä aamuna töihin herra Mendozan leikkaukseen,
mutta me voimme jatkaa lomaasi.
Suljit mielestäsi Lorena Garcían,
mutta puhut Gloria Ortizista, kuvitteellisesta tytöstä.
Ja keksit että David Ortiz on miehesi,
koska yhdistit ensimmäisen ja viimeisen potilaasi.
Mielesi on tehnyt ympyrän.
Täytyy olla jokin toinen selitys.
Mikä?
Mihin sinä menet? Vera!
Mitä sinä teet? Mihin sinä menet?
-Ymmärrän, että sinua pelottaa... -Ei!
Ei minua pelota. Alan ymmärtää monia asioita.
Mitä asioita?
Outoja asioita. Tämä tilanne alkoi myrskystä.
-Se saattoi muuttaa kaiken. -Muuttaa miten?
Mitä tarkoitat, että muutit kaiken?
Ehkä minä pelastin sen pojan.
-Minun täytyy tietää, onko hän elossa. -Miksi?
Jotta saan tyttäreni takaisin.
Vera!
Avaa ovi, ole kiltti.
PRIETON TEURASTAMO
Huhuu?
Ei hätää, Ángel. Tilanne on hallinnassa.
Haluatko kokeilla?
NICO LASARTE - MURHATTU - 1989
KANGASTUS
NICO LASARTE ON KAREN SARDÓNIN FIKTIIVINEN HAHMO
-Kiinni jäit, helvetin ämmä. -Rauhoitu.
Pysähdy. Rikoit oven.
-Ei. Ei. -Mitä teet kodissani?
-Minun kotini. -Mitä?
-Minun kotini. -Mitä sinä puhut?
Ja tämä oli yhden pojan koti. Nico Lasarten.
-En tiedä, mistä puhut. -Haluan tietää, onko hän kunnossa.
-Mitä? -Talossa oli vanha TV ja kamera.
Ja yhteys myrskyn avulla.
-Sitten kaikki muuttui. -Kulta, tule tänne.
-Oletko OK? -Olen ullakolla.
-Mitä ovelle tapahtui? -He murtautuivat sisälle.
-Kulta! -En voi uskoa tätä. Sinäkö taas?
-Tunnetko hänet? -Hän tuli vastaanotolleni tänään.
Ilmoita poliisille, että hän ahdistelee meitä.
-Tarvitsen apuasi, David. -Pysähdy. Älä tule lähemmäs.
Soitin aiemmin kun joku murtautui kotiini. Úrsula Abad.
Pysähdy.
-Hän palasi takaisin... -Kuuntele, David.
-Tulevatko he? -Tulevat.
David, ole kiltti.
-Älä esitä, että tunnet minut. -Me tunnemme toisemme!
Poliisin mukaan hän oli kasvaimen poistaneita lääkäreitä.
-Oletko neurokirurgi? -En.
Jätin neurokirurgian, kun Gloria syntyi.
Sinä halusit maisterin tutkinnon -
näyttääksesi isällesi, että pystyt häntä parempaan.
Tuin sinua vaikka et pyytänyt.
Kuka on Gloria?
Gloria on tyttäremme.
Mitä?
En tiedä, mistä hän puhuu. Hän valehtelee.
-Kuka helvetti sinä luulet olevasi? -Ei!
Jätä minut rauhaan!
-Missä hän on, David? -En tiedä.
David!
En tiedä.
Mitä nyt?
Sähköt katkesivat koko kadulta.
Miksi poliisi on täällä?
En tiedä.
Olen komisario Leira. Hyvää iltaa.
-Onko jokin vialla? -Ei, me etsimme tätä naista.
Oletteko nähneet häntä?
Emme.
-Onko hän tehnyt jotain? -Ei. Hän on vain sekaisin.
Valitan.
Hyvää yötä.
Mikä nyt, äiti?
Nainen tunkeutui Davidin ja Úrsulan kotiin -
ja taisi piileskellä talossa.
-Meillä ei ole hätää. -Käyn juttelemassa ja menen kentälle.
Eikö lentoja ole peruttu myrskyn takia?
Olen lentänyt pahemmassakin säässä.
Kutsu Román-eno kylään huomenna. On Ángelin syntymäpäivä.
Selvä.
Voimme vahvistaa, että lukko on rikottu.
Oletko kunnossa?
-Haloo? -Minä tässä, Ángel.
-Ángel... -Mistä sinä soitat?
Puhelinkopista kotisi vierestä.
Selvä, rauhoitu.
-Rauhoitu. -Kuuntele minua.
Sinä et ymmärrä.
Tajusin... jäi kotiisi...
-Kuuluu huonosti. Mitä sanoit? -Kelloni...
-Mitä? -Minulla ei ole kelloani.
Jätin kelloni kotiisi. En löydä sitä.
-Kellosi? -Minulla ei ole sitä.
-Sen täytyy olla kodissasi. Lattialla. -Etkö ottanut sitä?
Minulla ei ole sitä. Etsi se, sen täytyy olla siellä.
Ei hätää. Se on täällä, jos jätit sen tänne.
-Tee mitä käskin tehdä. -Totta kai.
Minulla on passi.
-Puhutaan ennen kuin lähdet. -Olen baarissa lähellä lentokenttää.
-Rakastan sinua. -Niin minäkin sinua. Paljon.
Äiti?
Aitor.
Kulta.
Minun täytyy mennä Errejóniin, uuteen toimistoon.
Román-eno hoitaa sinua.
Käyn tapaamassa sinua niin usein kun voin.
Kuka helvetti sinä olet?
Tiedän, mitä tämä auto merkitsee sinulle.
Mitä helvettiä sinä haluat?
Ostit sen Román-enoltasi tarjoilijan palkallasi.
Kuka helvetti sinä olet?
Isäsi Armando oli sotilaslentäjä. Tuskin muistat häntä.
Hän kuoli harjoitusmanööverissä.
En tiedä, koska meidän yhteytemme katkesi,
minkä takia en tavannut Davidia, ja hän pysyi yhdessä Úrsulan kanssa.
Kerro, kuinka me muka tapasimme.
Vuonna 2001.
Päivä New Yorkin iskujen jälkeen.
Kuljimme samalla junalla joka aamu.
Istuin melkein aina samalla paikalla.
Joskus, kuten sinä aamuna, istuit edessäni.
Kun tulimme Valpinedan asemalle...
-Oletko kunnossa? -Olen.
Meistä tuli ystäviä ja aloimme viettää aikaa yhdessä.
Yhtenä iltana me menimme elokuviin.
Tapasit Davidin ja esittelit minut.
Olen Úrsula.
Tiesin heti, että hän olisi se oikea.
-Minkä elokuvan me katsoimme? -Tuuliajolla.
Tiedän, että et kestä nähdä lento-onnettomuuksia.
-Mutta teit poikkeuksen kohdallani. -Mahdotonta.
-Tykkäsit minusta paljon. -Tykkäsinkö?
-Mutta päästin sinut käsistäni? -Rakastuin Davidiin ensi silmäyksellä.
Aivan.
Tuo oli hieno tarina.
-Sääli, ettei se ole totta. -On se.
Oli hauska tavata.
TERRORISMI ISKI
Olit junassa.
Mutta et istunut edessäni.
Jostain syystä et istunut edessäni.
Hanki apua.
Minun täytyy mennä.
Odota.
Mitä tiedät Nico Lasartesta?
Hän oli naapurisi ja koulukaverisi.
Miten Nico tähän liittyy?
Hän liittyy Hilda Weissiin.
Ángelin exään vai?
Ángel tappoi Hildan,
ja Nico näki sen.
Hän jäi auton alle.
Luulen että pelastin hänet, ja se hetki muutti kaiken.
En ymmärrä mitään, mitä sinä puhut.
Mutta Ángel on ollut äitini kanssa yli 20 vuotta.
Hän ei satuttaisi kärpästäkään. Hilda Weiss jätti hänet.
-Tuo ei ole totta. -Toisen miehen takia muurin murruttua.
Tuo ei ole totta.
Hän uskotteli sinulle niin. Se mies tappoi vaimonsa.
Puhut äitini aviomiehestä, luojan lähden!
-Mitä tiedät Nico Lasartesta? -Riittää!
-Viimeinen kuulutus. -Täytyy mennä.
Matkustajia lennolle Moskovaan pyydetään saapumaan portille E24.
Kaikki hyvin, siskonpoika?
Kerron myöhemmin.
Vieraanamme on Karen Sardón. Hän kirjoitti kirjan Kangastus,
joka julkaistiin 20 vuotta sitten.
Hän kuvaa kirjassa, kuinka kaksi symmetristä ukkosmyrskyä -
raivosi 9. marraskuuta 1989 ja nykyhetkessä.
-Tervetuloa, professori Sardón. -Kiitos paljon.
Mistä tiesitte, että näin tapahtuisi?
Näettekö tulevaisuuteen vai onko totuus tarua ihmeellisempää?
Taikuri ei paljasta temppujaan,
eikä kirjailijankaan pidä paljastaa inspiraationsa mysteerejä.
Mutta vastaus kysymykseen on, että en tietenkään näe tulevaisuuteen.
Kirja perustuu kuulemaani tarinaan pojasta, jolla oli skitsofrenia.
Hänen harhansa olivat niin todellisia,
että ne innoittivat minut kirjoittamaan tämän kirjan.
Hän tarjosi idean naisesta joka oli tulevaisuudesta -
ja puhui TV:n välityksellä.
Ei, vaan hänen äitinsä.
Tarinassa on paljon yhteensattumia.
Jätit tämän sairaalaan.
-Mitä sinä täällä teet? -Kävit David Ortizin kotona.
Hän tuntee lentäjä Aitor Medinan, joten oletin että olisit täällä.
KAREN SARDÓN - KANGASTUS
NICO LASARTELLE
Sardón löysi tämän tarinan Nico Lasarten kautta.
Nicon äiti kertoi hänelle Nicosta, mutta Nicon harha oli todellinen.
Se olin minä.
Ole kiltti.
Anna minun todistaa, että en ole hullu.
Matemaattisesti mielenkiintoiset Hilbertin avaruudet -
ovat rajattomia vektoriavaruuksia.
Se, millainen Hilbertin avaruus milloinkin vaaditaan,
riippuu...
Ei mistään, koska tunti on päättynyt. Tiedätte missä olen, jos on kysyttävää.
Lukekaa ensi viikoksi Gottin teoria kosmisesta verkosta.
Maria Lasarte tuli puheilleni, koska hänen poikansa uskoi,
että nainen tulevaisuudesta ilmestyi televisioon -
ja pelasti hänen henkensä.
Rouva Lasarte halusi tietää,
oliko ukkosmyrsky voinut muodostaa ajan ja paikan madonreiän.
Ikään kuin videopuhelun symmetrisessä rinnakkaisajassa.
-Mitä pojalle tapahtui? -En tiedä. Äiti ei kertonut.
Minua kiinnostivat vain kysymykset, joista olisi apua kirjoittamisessa.
Niinpä tietysti.
-Olitte kiinnostunut vain kirjastanne. -Ei.
Lähetin pojan erikoislääkärille.
Satutteko tietämään, miten voisimme löytää pojan?
-En tietenkään. -Eli kirjanne on silkkaa sepitettä?
Kyllä. Pelkkää mielikuvitusta.
Mutta tapahtumat ovat totta.
Myrsky.
Ja minä olen tässä. Muistan Nico Lasarten.
Se ei todista, että nainen tulevaisuudesta ei ollut vain Nico Lasarten kuvitelmaa.
Tai että Nico Lasarte oli olemassa.
Hän saattoi olla olemassa vain äitinsä mielessä.
Ja tämä kirja voi pohjautua vain minun mielikuvitukseeni.
Mutta minä olen olemassa.
Kerroin teille tarinani.
Ja nämä kuvat ovat olemassa.
-Ne ovat todiste tästä kaikesta. -Mikään ei todista mitään.
Me olemme ne, jotka yrittävät ymmärtää kaiken.
Tiedämme vain, että aivot ovat kokemustemme panttivanki.
Niiden tehtävä on tulkita ja tuottaa todentuntuisia harhoja.
Mitä tapahtuisi, jos todellisuus olisi pelkkä illuusio?
Jos samoissa sääolosuhteissa -
yhteys olisi mahdollinen, miten sen saisi palautettua?
-Miksi haluat palauttaa sen? -Miksikö?
Jotta saisin elämäni ja perheeni takaisin.
En tiedä mutta jos se olisi mahdollista,
meidän täytyisi luoda täysin samanlaiset olosuhteet -
kuin jotka vallitsivat, kun ensimmäinen muutos tapahtui.
Samassa paikassa ja samalla sähköyhteydellä.
Voitko näyttää kellosi?
Sama televisio ja sama kamera ja tietysti myrskyn aikana.
Entä jos myrsky kaikesta huolimatta loppuu?
Silta sulkeutuu lopullisesti.
Myrsky alkoi 53 tuntia sitten.
Se kestää 72 tuntia, jos on symmetrinen vuoden 1989 myrskyn kanssa.
Minulla on tämän verran aikaa löytää tyttäreni.
-Autatko minua? -Miten?
Tarvitsen sen vanhan television ja videokameran.
Ne saattavat olla Lasarteilla.
Poliisin arkistojen tutkiminen voi olla hidasta.
Tarvitsen tuomarin luvan enkä saa sitä kertomallasi tarinalla.
-Tarvitsen jotain muuta. -Mitä?
Jotain vakuuttavaa.
Hän omisti teurastamon ja aikoi haudata vaimonsa sen alle.
Kuka tunnustaa jotain mitä aikoi tehdä,
muttei tehnyt koska joutui pidätetyksi?
HALUSI HAUDATA VAIMON TEURASTAMOLLE
Taisin keksiä jotain.
PRIETON TEURASTAMO
VERENLASKU
Maistuuko kahvi?
Yhtä asiaa en ymmärrä.
Etkö vieläkään usko minua?
Katsohan.
Tämä on entinen elämäsi. Tämä on vuosi 1989 ja tämä on nyt.
Jos kertomasi on totta...
Jos on olemassa portti, jonka avulla pystyit muuttamaan menneisyyttä,
miksi muistosi ovat yhä kiinni ajassa, jota ei enää koskaan ollutkaan?
Eikö sinua kiinnosta tietää, millaista elämäsi on nyt?
Mutta tämä on todellista. Ruumis on todellinen.
Ja on totta että me olemme tässä, koska sinulla on toinen elämä.
Todellinen toinen elämä. Tämä. Ja ihmisiä, jotka välittävät sinusta.
Löysin ruumiin.
On reilua, että autat minua nyt.
Tuomari haluaa puhua kanssasi.
Tulen kohta takaisin.
Ruumis muuttaa kaiken.
Tuomari haluaa varmistaa, että ruumis on kuka väität sen olevan.
Ja sinä olet yhtä epäilyttävä kuin maanomistaja.
Sinulla ei taida olla lapsia.
Lapsettomalla on aikaa tehdä, mitä hän haluaa.
Tehdä parhaansa.
Mutta hän myös jää paitsi asioista.
Pyysit jotain vakuuttavaa. Jotain todellista.
Sait sitä. Mitä muuta haluat?
Pysy täällä.
Kadotin Vera Royn.
Toistan, kadotin Vera Royn.
Ilmoittakaa minulle, jos hän löytyy.
Kollegani vahvistavat tarinani tuomarin edessä.
Olet omillasi, kun lähdet.
Olen soittanut puheluita ja tarkastanut luottokortteja.
Enempää en voi tarjota.
BELMONTE-HOTELLI - HUONE 1016
Löysitkö Nico Lasarten?
Tuo vie sinut hänen luokseen.
Lähde ennen kuin muutan mieleni.
Paljon onnea vaan
Paljon onnea, Ángel
Paljon onnea vaan
-Voi hyvänen aika. -Puhalla.
No...
Mitä?
Missä sinä olet, David?
Jotain on tekeillä. Se liittyy naiseen, joka murtautui kotiimme.
Tiedän, katson lähetystä.
...Ángel Prieton teurastamossa.
Aitor lensi Dubrovnikiin. Hän yöpyy siellä.
Poliisi etsii neurokirurgi Vera Royta.
-Hän kertoi ruumiista... -Tämä on hullua.
...ja pakeni sitten.
Olen työpaikalla. Olen siellä viidessä minuutissa.
-...ole enempää tietoa. -Nähdään.
Mutta uhri saattaa olla entinen vaimo.
Kuka se oli?
Úrsula. Minun täytyy mennä.
Mitä nyt?
Ystävän perheelle on tapahtunut jotain.
Minun täytyy mennä.
Päivällinen.
Älä karkaa.
Tohtori Roy?
Mónica?
Mitä sinä täällä teet?
Sain tämän osoitteen -
ja tämän huoneen numeron.
-Voinko tulla sisälle? -En ole yksin.
Ymmärrän.
-Kuule. -Miten voin auttaa?
Etsin Nico Lasartea. Tunnetko hänet?
En.
-Eikö hän ole täällä? -En tunne ketään sen nimistä.
-Kuka on kanssasi? -Se on oma asiani.
En tiedä mitä on tekeillä, mutta soitetaan tohtori Fellille.
Mihin sinä menet?
Pysähdy!
En tiedä ketä etsit, mutta hän ei ole täällä.
Ei, ei, ei!
Anteeksi, David.
-Soitan poliisit. -Sinä et soita kenellekään.
Kauanko olette olleet yhdessä?
-Me emme ole yhdessä. -En puhu sinulle.
Leikkauksestani asti.
Mutta tämä ei ole sitä mitä luulet. Rakastan häntä.
-Olet Úrsulan kanssa. -Se on eri asia.
-Kerro, mitä haluat. -Anna kätesi.
Anna se tänne.
En ymmärrä.
Jos tunnemme vain leikkauksesta...
-Miksi en muista? -Mitä väliä sillä on?
Muistan koko elämän kanssasi.
Muistan jokaisen päivän, kun odotin Gloriaa.
Tiedän, miksi olen täällä.
Viet minut Nico Lasarten luo.
-Vien sinut poliisille. -Älä ole idiootti.
Olet pankissa töissä. Pääset käsiksi asiakastietoihin.
Tieto on luottamuksellista.
Niin on kai täällä oleminenkin.
Hyvää iltaa.
-Hyvää iltaa. -Hyvää iltaa.
Muistatteko minut?
Minä muistan teidät.
-Haloo? -Komisario Dimas on täällä.
Kiitos.
Aloitetaan alusta.
11. marraskuuta 1989 päivätyn poliisiraportin mukaan -
poika naapuristanne, Nico Lasarte,
syytti teitä vaimonne tappamisesta.
Hyvää iltaa.
Kukaan ei uskonut häntä,
ja pystyitte todistamaan oman versionne.
Mutta lapsen kuvitelma on nyt muuttunut todeksi.
Tapahtumat sattuivat kaksi päivää aiemmin.
Päivänä, jona muuri murtui ja maailma muuttui.
Lausuntonne mukaan ex-vaimonne Hilda Weiss kertoi sinä päivänä -
menevänsä tapaamaan ystäväänsä San Narcisoon.
...mahdollisuus itäsaksalaisille matkustaa ...
Väititte poliisiraportissa, että vaimonne aikoi palata Berliiniin -
muurin murtumisen jälkeen.
Uskon, että te valehtelitte. Hän ei aikonut palata Saksaan.
Teille sopi hyvin, että hän halusi lähteä pois kotoa.
Teistä tuntui, että päätös tarjoaisi odottamanne tilaisuuden.
Jotain sellaista.
-Äiti? -Minä tulen.
Anteeksi. Sinulle on puhelu.
Haloo?
Tie San Narcisoon on suljettu myrskyn takia.
-Minun täytyy yöpyä täällä. -Selvä, ei hätää.
-Nähdään huomenna. -Kuulemiin.
Haloo?
Hän palaa vasta huomenna.
Clara.
Lupaan, että puhun hänelle.
Asiat muuttuvat nyt.
Ángel...
Rakastan sinua.
Niin minäkin sinua.
Herra Prieto.
Mitä sinä iltana tapahtui?
Tapoitteko te vaimonne?
-Ai! -Mitä?
Rakas!
Raapaisit minua.
Ángel...
-Paskiainen. -Hilda! Ole kiltti.
Hilda!
Hilda! Clara, ei!
Clara!
Älä tee mitään tyhmää, Hilda!
Hilda! Ei!
Te tapoitte vaimonne.
Kyllä vai ei?
Vastatkaa.
Haluan puhua asianajajani kanssa.
Minulla on oikeus pysyä vaiti.
Nico Lasarte löysi tämän kellon talostanne.
Se todistaa että teillä oli rikostoveri.
Nico Lasarte mainitsi yhden yksityiskohdan kellosta.
Yksityiskohdat ovat tärkeitä.
Hän huomasi pienen kaiverruksen.
-"C.M." -Voinko katsoa kelloanne?
-Mitä? -Antakaa kellonne.
Kiitos.
Nämä ovat nykyisen vaimonne nimikirjaimet.
Clara Medina. Faktat puhuvat puolestaan.
Vain hän pystyi esittämään Hildaa. Saamaan Hildan katoamaan.
Epäilen, että te autoitte.
BERLIINI
-Hyvää matkaa. -Kiitos.
Kelpaako se?
Passinväärentäjä on tosi hyvä.
Tee kaikki mitä sanoin äläkä yritä ottaa yhteyttä.
Nuo ovat pelkkiä oletuksia. Todisteita ei ole.
Nico tajusi, että kello osoitti Clara Medinan syylliseksi,
ja te tiesitte sen.
Keksitte keinon saada sen takaisin pojan kustannuksella.
Jutellaan ennen kuin lähdet.
Selvä.
-Rakastan sinua. -Niin minäkin sinua.
Paljon.
Mikä nyt?
-Minulla on todiste. -Oletko varma, että näit sen?
Tarkastimme kaiken mitä sanoit, mutta meillä on ongelma.
Naapurisi herra Prieto ilmoitti,
että joku murtautui hänen kotiinsa ja varasti kultakellon.
Hän sanoi myös, että vaimo lähti.
Jätti hänet Saksassa asuvan ex-poikaystävänsä takia.
Nico teki virheen, mutta hän ei olisi keksinyt sitä,
mitä sanoo nähneensä herra Prieton talossa.
Ongelmana on, että vaimon pankkitilillä -
on tapahtumia Berliinistä.
Ja matkustajaluettelon perusteella hän lensi sinne.
Sille on jokin selitys. Jos poikani sanoo että näki...
Poikanne kertoi meille uskomattoman tarinan -
tulevaisuudesta olevasta naisesta, joka puhuu television välityksellä.
Hän väittää, että nainen antoi hänelle tietoa Ángel Prietosta.
Meidän pitää löytää keino ratkaista tämä väärinkäsitys.
Keksin vain yhden ratkaisun.
Ei hätää.
-Lopeta! -Näin sen.
-Hei. -Hei.
Onko tuo minun kelloni?
Anna kello takaisin herra Prietolle.
Tämä jää meidän salaisuudeksemme, jos lupaat ettet tee sitä toiste.
Me olemme sovussa.
Poika ja äiti muuttivat pian pois. En nähnyt häntä enää.
-Hän oli päästään vialla. -Tuo on helppo tulkinta.
Nico Lasarte sekoitti sen, mitä hän tiesi teistä -
tarinaan naisesta, joka oli tulevaisuudesta.
Siksi kukaan ei uskonut häntä.
Mutta oikeuslääketiede todistaa,
että löytämämme ruumis on ex-vaimonne.
Nicolás Lasarte.
Silloin Nico Lasarte on voittanut taistelun.
Yli 20 vuoden jälkeen, mutta hän voitti sen.
Hän ja hänen äitinsä olivat asiakkaitamme, ja hänkö asui minun talossani?
Jäljitän hänen liikkeensä. Katsotaan, löytyykö osoite.
Tämän täytyy olla hän. Nicolás Lasarte Leira.
Ympyrä on sulkeutumassa. Kerron, mitä Nico Lasartelle tapahtui.
Hänellä oli pakkomielle todistaa että oli oikeassa teistä.
Mutta hänen piti odottaa,
että nainen tulevaisuudesta palaisi opastamaan häntä.
Hän laski paljonko myrskyä oli jäljellä -
ja arveli että portti sulkeutuisi, kun se olisi ohi.
Ja niin tapahtui.
Jokin tulevaisuudessa oli lopettanut viestit.
Hänellä oli vain kysymyksiä,
ja hänen äitinsä halusi vain vastauksia.
Kokeet todistivat, että hän ei valehdellut tietoisesti.
Eli hänen pakkomielteensä täytyi johtua -
mielisairaudesta.
Äiti päätti muuttaa siinä toivossa,
että jonain päivänä hänen poikansa parantuisi.
Mutta se oli pitkän painajaisen alku.
Ensin psykologeja.
Sitten psykiatreja.
Sitten hänet otettiin sairaalaan, kunnes hän antoi periksi muille.
Mutta ei itselleen.
Hän kiisti Vera Royn olemassaolon, jotta saisi olla rauhassa.
Mutta Nico Lasarte tiesi, että te olitte syyllinen.
Hän ei ymmärtänyt, miksi nainen joka oli pelastanut hänet,
ei palannut auttamaan häntä. Nico Lasarte ei unohtanut Vera Royta.
Ylin kerros. Hänen postinsa on lähetetty tänne viiden vuoden ajan.
Hei?
Olemmeko me sujut?
Hän ei tiennyt naisen nimeä, mutta hänellä oli johtolanka.
Hän seurasi sitä.
Ja odotti.
Hänen tulevaisuutensa ja menneisyytensä -
yhdistyivät siinä hetkessä.
Ja häntä pelotti.
Kaikki, mikä oli saanut muut pitämään häntä hulluna,
muuttui todeksi hänen silmiensä edessä.
Hän ei tiennyt, miten tavoittaisi naisen tai mitä hän sanoisi.
Miten nainen voisi uskoa häntä, kun ei ollut kokenut mitä hän jo tiesi?
Hän lakkasi etsimästä vastauksia -
ja toivoi, ettei nainenkaan etsisi niitä.
Mutta perhosen lento voi olla tosi julma,
jos se tapahtuu ajassa ja paikassa, jotka sallivat muutoksen.
Odotin sinua.
Anteeksi.
-Oletko kunnossa? -Olen.
Nimeni on Nicolás Lasarte Leira, herra Prieto.
Me elämme järjestelmässä, joka on kaoottinen -
ja rajusti muuttuva.
Nico pyysi tulemaan, jos tämä tapahtuu. Auttamaan sinua muistamaan.
Muistamaan mitä?
On parasta, että keksit sen itse.
Missä hän on?
Mene kotiin, äiti.
Anteeksi.
Olen ollut jumissa kaksi päivää.
Siitä asti kun tulit poliisiasemalle etkä tunnistanut minua.
Puhuit elämästä, joka sinulla oli kun olin lapsi.
Se ei ollut elämä, jota elit kanssani.
Et voinut elää sitä, koska muutin sen.
Löytämällä sinut.
Mutta sinulla oli muistot.
Ja olit pyyhkinyt minut mielestäsi.
Annoin tohtori Fellin tulkita, mitä oli tapahtumassa.
Minä odotin.
Ja toivoin, että muistaisit.
Että muistaisit meidät, Vera.
Halusin vain ymmärtää -
kokemukseni lapsena.
Ja sen, miksi et palannut.
En voinut tietää että tapaisit minut, kun sinun piti tavata Aitor,
ja kaikki muuttuisi.
Välttelin sitä että löytäisit minut,
koska en halunnut, että asiat muuttuisivat taas.
Koska rakastan sinua enkä halua menettää sinua.
Olen pelännyt tätä hetkeä vuosia.
Pelkäsin päivää, kun löytäisit yhteytemme nykyhetkessämme.
Kuvittelin kaiken. Kaikki mahdollisuudet.
Mutta en sitä, että unohtaisit minut hetkessä.
Että palaisit elämään, jota et ole elänyt.
Koska minä muutin sen.
Ja sitten myrsky saapui.
Tarvitsen videokameran -
ja television.
En muista mitään tästä.
Heitin ne pois kauan sitten.
Ei.
Joku murtautui Davidin kotiin.
Rikoit oven.
Sinä teit sen testataksesi yhteyttä. Halusit tietää.
Minäkin olisin halunnut tietää.
Hei?
Joo, kokeilin sitä.
Mutta tajusin että se oli virhe ja katkaisin yhteyden.
Uusi yhteys olisi voinut muuttaa menneisyyteni -
ja kaiken mitä tein tavatakseni sinut.
Mutta annoin sinun löytää minut.
Jotta näkisit, kuka David Ortiz oikeasti on -
ja jotta löytäisit minut.
Sinun täytyy palata -
vuoteen 1989 ja kasvaa -
ilman pakkomiellettä minua kohtaan.
Sinun täytyy unohtaa minut, jotta et yritä löytää minua.
Ja sinun täytyy unohtaa Ángel Prieto.
Jos hänet löydetään menneisyydessä, se vaikuttaa Claraan.
Se vaikuttaa Aitorin elämään, ja minun täytyy tavata hänet.
Kuten olisin, jos et olisi estänyt sitä.
Se on ainoa keino tavata David ja saada tyttäreni takaisin.
Mitä jos se ei toimi?
Me emme voi kontrolloida kaikkea, mitä voi tapahtua.
-Otan sen riskin. -Ei.
Anna minun olla muistisi.
Ole kiltti.
Ole kiltti. Jää luokseni.
Hei...
Muistatko minut nyt?
Tämä on totta.
Meidän täytyy palata -
vuoteen 1989.
Ei.
En voi.
Ei. Anteeksi.
Mitä sinä teet?
Pelastin sinut.
Nyt on sinun vuorosi.
-Hei. -Hei, Nico.
-Kuka sinä olet? -Kuuntele minua.
Olen sinä, ja sinä olet minä.
Missä se nainen tulevaisuudesta on?
Sinun täytyy auttaa minua.
Ole kiltti.
Kerron sinulle -
jotain tosi tärkeää.
Äiti?
-Mikä hätänä? -Ei mikään.
-Oletko surullinen? -En. Olen tosi onnellinen.
Hei...
Ei kai tämä ole unta?
Mikä?
Haluan, että pysyt täällä.
Oletko kunnossa, Vera?
Mikä hätänä? Oletko kunnossa?
Näin painajaista.
Taasko, kulta?
Miten niin taasko?
Olet käyttäytynyt oudosti muutaman päivän.
Missä...?
Missä on videokamera ja televisio, jotka olivat tuolla?
Tuolla ei ole ollut kameraa tai TV:tä. Oletko oikeasti kunnossa?
Vera?
Mihin sinä menet? Mitä on tekeillä?
Sinä pelotat minua.
Mistä sait nämä tulitikut?
Taasko sinä aloitat? Hotellista Sevillassa, kuten sanoin.
Se tapahtui oikeasti.
Ángel on vapaa.
Hän piti lupauksensa.
Vera.
PRIETON TEURASTAMO
Selvä.
Haluatko kahvia?
Kiitos.
Komisario tuli paikalle.
Selvä.
Komisario.
Nainen löysi ruumiin. Hän ei ole sanonut mitään.
Paitsi että ruumis on teurastamon omistajan ex-vaimo.
Mutta tietojemme mukaan ex-vaimo asuu Berliinissä.
-Kuka löysi ruumiin? -Hän.
Miten löysitte ruumiin ja miksi luulette, että se on Hilda Weiss?
Tiesin, että se olisit sinä.
Nico.
Tunnemmeko me?
Tunnemme.
Et vain muista sitä vielä.
Tekstitys: Juha Arola