Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Navarra Léta Páně 1611
Inkvizitor Alonso de Salazar y Frías se vydal do Navarry
ověřit případy obvinění z čarodějnictví a doznání.
Po měsících vyšetřování zjistil, že místní udělají cokoli
na obranu svých starých a neblahých přesvědčení.
Tlač!
Povídám, tlač!
Tlač!
Je to holčička.
Neodnášej mi ji!
Stůjte!
SOUD V PAMPLONĚ, PŘÍTOMNOST
Šéfová,
Medina si chce dojít na záchod.
Jděte s příslušníky a nevzdalujte se od nich.
Klid.
Šéfová.
Někdo věděl, že sem přijde.
Šéfová, v kapse.
INSPEKTORKA SALAZAR
Jen klid.
Klid.
- Jamesi. - Jsem tady.
No tak, klid.
Dýchej, Amaio.
Jdeme na to. Výborně.
- Tlač, silou! - Výborně!
Odpočívej.
Dýchej zhluboka.
Dobře.
O ČTYŘI MĚSÍCE POZDĚJI
To je podruhé, co zneuctili tenhle kostel.
Před týdnem rozbili věci a na zem pohodili kosti.
Včera nechali na oltáři paži dětské kostry.
Víme, proč komisaře tolik zajímá kostel v Arizkunu?
Kladu si tutéž otázku.
- Komisaři. - Jsem rád, že jste zpátky.
- Chyběla jste nám. - Děkuju.
Komisaři.
Monsignore Landero vás očekává.
Jak víte, včerejší útok na kostel San Juan de Arizkun
je v posledních týdnech již druhý.
Tentokrát nic nezničili,
ale opět nechali na oltáři kosti.
Zneuctění a vandalismus proti církvi jsou běžné věci.
- V médiích to nebývá, protože… - Salazar.
Nechte ho to vysvětlit.
Všimli jsme si, že zneuctění nejsou tak neobvyklá, inspektorko,
ale tento případ má prvek nenávisti vůči církvi
na základě neporozumění historii.
To, že použili lidské kosti,
nás nenechává na pochybách o komplexní povaze tohoto případu.
Inspektorka a její tým se o to postarají zcela diskrétně.
O tom nepochybuji, komisaři.
Doktor Sarasola je vatikánský přidělenec pro obranu víry
a prelát Opus Dei s velkým vlivem v Římě.
Výslovně žádal, abyste se vyšetřování ujala vy.
Doktor Sarasola? Je doktor?
Je to věhlasný psychiatr.
Nezbývá nám než to co nejrychleji vyřešit.
Jestli myslíte, že je to jen vandalismus, dokažte to a je to.
Dobře.
Příčina těch zneuctění dost pravděpodobně souvisí se segregací Agotů,
národa z Baztanu, už po staletí opovrhovaného.
Poškozené symboly v kostele odkazují k té segregaci.
Dveře, kterými museli vcházet,
lavice vzadu, kde museli sedět,
křtitelnice, kterou nesměli používat.
A také fakt, že pachatelé nechali na oltáři Mairu-beso,
čarodějnickou praktiku, která se jim přičítala.
Tohle je Mairu-beso.
Paže z kostry nepokřtěného novorozence,
potraceného dítěte nebo plodu.
Měla mít magické vlastnosti,
chránit domy rodin, které přišly o dítě.
No kurňa! Nejdřív Basajaun a teď čarodějnice.
Co ještě z baskické mytologie? Olentzero?
- Fermíne… - Goñi, rozsviť, prosím.
Zjistěte, jestli v Arizkunu nejsou noví farníci.
Mluvte s katechety, projděte na webu protikatolická fóra.
Nechala jsem u kostela hlídku.
Za pár dní budeme mít DNA kostí.
Zítra pojedu do Elizonda a budu řídit vyšetřování odtamtud.
Výborně. To rád slyším.
Šéfová, půjdete s náma na pivo?
- Musíme oslavit váš návrat. - Jasně.
- A příchod malé inspektorky. - Je to kluk.
Říkala jsem, že to bude holka, ale je to kluk.
- Tak půjdete? - Nemůžu, za deset minut něco mám.
- Děkuju. - Jak se jmenuje?
Ibai. Jmenuje se Ibai.
- Tak my se napijeme na vás. - Díky. Užijte si to.
Jenom trošičku.
Jenom trošičku. No tak.
Ne? Tak dobře.
Já to chápu.
Ahoj!
- Ahoj. - Tak co?
Hele, Ibaii, máma je tu.
- Jak mu je? - Fajn. Má trochu hlad.
Ahoj.
- Nedal jsi mu láhev? - Chvíli jsem se snažil,
ale radši si počká na tebe.
Čekal jsi na maminku, co?
Ještě chvíli a zvládl bych to.
Určitě ne, určitě jsi radši, když ti dá večeři maminka.
Že jo?
- Na vás, inspektorko. - Na šéfovou.
- Na zdraví, šéfová! - Na vás!
A na Ibaie.
Jaký byl první den?
Teď je výborně.
Mohl bys dokončit přípravu výstavy z Elizonda?
Proč?
Musím odtamtud vést vyšetřování.
A měli bychom odjet zítra odpoledne.
- Tvoje teta bude mít radost. - Jo.
Salazar!
VĚZNICE PAMPLONA
Salazar!
Amaia Salazar!
Salazar!
Amaia Salazar!
Otevřete mi celu 53.
- Salazar! - Co se sakra děje?
Musím mluvit s inspektorkou Salazar.
- S Amaiou Salazar. - Tak tu neznám.
Ale žádná inspektorka s tebou nebude ztrácet čas. Tak mlč.
Dej jí tohle.
Dej jí to!
Řekni jí, že mám radost, že je zpátky.
A všichni po dvojicích.
Otevřete severní cesty. Přepínám.
- Dobré ráno, ctihodnosti. - Gratuluju k případu Basajaun.
- Díky. - A k čerstvému mateřství.
Jsem rád, že s vámi zase můžeme počítat.
- Vašeho talentu si všichni ceníme. - Díky moc, pane soudce.
Říkejte mi Javiere, prosím.
- Tak mě uveďte do situace. - Ano.
Vězeň ve výkonu za vraždu své ženy čekal,
až se vrátím, aby nám sdělil, kde zakopal tělo.
Šéfová!
Tady někdo kopal.
Je tu něco zakopané.
Pravou ruku jí amputovali v lokti.
Dost čistý řez.
Nafoťte to prosím.
INSPEKTORKA SALAZAR
Otevřete mi blok 3!
Otevřete dveře!
Otevřete mi celu 53!
Před třemi měsíci spáchal u soudu sebevraždu Jason Medina.
Nechal mi lístek s nápisem „Tarttalo“.
Dnes si nesouvisející vězeň vzal život a nechal stejný lístek.
- No do prdele. - Navíc oběti obou
- měly amputovanou paži. - Ta Johany Márquez
se našla v jeskyni Arri Zahar v hromadě dalších kostí.
Promiňte, že nejsem tak v obraze,
ale víme, co znamená „Tarttalo“?
Ano.
Je to mytologické jméno krvežíznivého kyklopa
- požírajícího křesťany. - Pane Bože.
Doktor San Martín říká, že můžete dál.
Díky moc.
Ať poručík Padua zjistí, jestli ještě jiný vězeň
- nenapsal před sebevraždou „Tarttalo“. - Dobře.
Tudy.
Už pár měsíců je zima,
takže je tělo ve slušném stavu.
Ty rány jí způsobil manžel?
Ano.
To je on?
Obě pitvy mám naplánované na dnešek.
Neměli by tu být spolu.
Doktore, nejvíc nás zajímá ta amputace paže.
Je to tak, Amaio?
Ano. Porovnejte řez na pažích obou žen,
jestli jsou dílem stejného člověka.
Na první pohled
řezy vypadají na stejný nástroj.
Vteřinku.
Podej mi podložní sklíčko.
Myslel jsem, že jde o…
úlomek kosti,
ale zdá se mi,
že by to mohl být…
zub pily použité k amputaci paže.
A když vzorec zubu zopakujeme, můžeme ověřit,
zda byl v obou případech použit stejný nástroj.
Výborně.
- Děkuju, doktore. - Děkujeme.
Promiň, že jdu pozdě.
Promiň.
Snažím se skoro půl hodiny, ale skoro nic nevypil.
Ahoj, miláčku.
Maminka už je tady, zlato.
Není lepší dát ho do postýlky?
Aby se naučil spát sám.
Nech mě ho rozmazlovat.
Vím, že máš pravdu, ale hrozně mi chybí.
Ty zase chybíš nám.
Mám schůzku.
Do Elizonda se dostanu až později.
Co kdybys jel hned? A já dorazím na další krmení.
Než pořád tohle, nebylo by lepší hned přestat kojit?
Aspoň bychom nebyli tak omezovaní.
Tuhle práci jsem měla, už když jsi mě poznal.
Jestli sis myslel, že nebudu dobrá matka,
- mělo tě to napadnout tehdy. - Tak jsem to nemyslel.
Hele, jenom se snažím pomoct.
Zeptej se Ibaie.
Dobrý den.
- Inspektorka Salazar? - Ano.
Volal soudce, má zpoždění a sejde se s vámi v restauraci Rodero.
Díky.
- Dobrý večer, Amaio. - Nechci obtěžovat, ctihodnosti.
Říkejte mi Javier.
Radši si promluvíme, až dojíte. Počkám venku.
Není důvod k rozpakům.
Jsme dva profesionálové na pracovním setkání.
To nám nebrání vychutnat si dobrou večeři.
Posaďte se a jezte a povězte mi při tom o tom případu.
Ano.
Polévka s měkkýši, korýši a krevetami.
Děkuju.
- Kdo ochutná víno? - Slečna.
Paní. A dám si vodu, prosím.
Tedy vodu pro paní a pro mě víno.
Děkuji vám.
Domníváme se, že případy Lucíy Aguirre a Johany Márquez souvisejí.
Navíc, ale to je jen můj dojem,
když budeme pátrat dál, asi najdeme další oběti.
- Jezte. - Ano.
Myslíte, že se ty dvě ženy znaly?
Podle mě je za oběma zločiny stejný komplic.
Potřebuju od vás schválit další vyšetřování.
Ovšem, spolehněte se.
Ale nedělejte příliš rozruch.
Ty případy jsou uzavřené
a rodiny by neměly dál trpět,
a aby to neprosáklo do novin.
Ovšem, spolehněte se.
Teď mám práci na jiném případu, takže se pár dnů neozvu,
ale budu vás informovat.
CHCI PRSO, MAMI
Prosím vás.
Zrušte prosím mou objednávku. Musím jít.
- Samozřejmě. - Mrzí mě to, ctihodnosti.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
- Teto. - Dceruško.
Co ta kolébka?
Zeptej se tety.
Léta jsem ji používala na dřevo.
Ale jak James slyšel, že byla tvoje, zbláznil se do ní.
Nemá chybu.
Jdu udělat něco k večeři.
Musel mít hlad. Vypil celou láhev.
Co nebudeš chtít, necháš.
- Jsou vynikající. - Díky, teto.
Má ten dům komín, teto?
- Ano, má. - Jaký dům?
Juanitaenea, dům tvojí babičky.
Co se to tu děje?
Jamesi.
Uvažoval jsem, že by bylo fajn
mít tady ve vesnici svůj vlastní dům.
- A teta mi vyprávěla o Juanitaenei. - Zase nepřeháněj.
Já povídám, že když už chcete vybírat dům, začněte tím babiččiným.
Pro kloučka by to bylo perfektní.
A jako z udělání bychom si byli blíž.
Teto.
Vidíš? Potvrzuje to.
To víš, že jo, broučku.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
Ano, Jonane.
Šéfová, jsme v Logroñu s pracovníkem věznice,
který si pamatuje vězně, co se zabil v cele.
Dávám ho k telefonu.
Rád vám pomůžu, inspektorko.
Vězeň zabil svou ženu opravdu ošklivě,
čistou ranou kladivem,
ale pak prý si dal tu námahu, že jí opatrně uřízl paži,
jako by byl chirurg.
Pověsil se ve své cele, ale ještě předtím
napsal na zeď „Tarttalo“ vlastním hovnem. Zní to povědomě?
Odkud byla ta žena? Kde se narodila?
Ta žena?
Z Berroety.
Hledejte zavražděné ženy s amputací
a všímejte si jejich místa narození.
Lucía Aguirre a tahle žena byly z Baztanu.
Musíme vědět, jestli je to náhoda, nebo nějaký vzorec.
Dobře.
PEKÁRNA SALAZAR
- Obchody jdou jako nikdy. - To je fajn.
Spousty objednávek z Francie.
Díky Flořiným knihám a televizním pořadům se o nás ví.
Neplete se do toho Flora moc?
Snaží se, to víš.
Ale co žije v Zarauzu, nenudí se.
Mimochodem…
ty to sleduješ?
Ne.
Pořád to reprízujou na mezinárodním kanálu.
Jak jí chodí peníze za autorský práva, je asi víc v klidu.
Ne, nezapínej to, zatím máme fajn den.
Tak jo.
Dobrý den.
Tohle místo je paráda!
Stáj je obrovská. Jako studio je ideální.
Ale podívej. Podívej nahoře.
Jsou tu čtyři ložnice.
Čtyři!
Je to perfektní.
Co myslíš, Ibaii, líbí?
- Teto. - Amaio.
Kde je nábytek?
Den po čtení závěti tvé babičky
si tvoje matka zjednala stěhovací vůz
a vyprázdnila celý dům.
Určitě si přišla na pěkný peníz, protože všechen nábytek byl od truhláře.
Co se děje?
Teto, co tahle kolébka?
To nevím.
Je to tady paráda.
Tak co říkáš, človíčku?
Líbí se ti to?
Jo, mně taky.
Líbí se ti babiččin dům?
Chtěl bys tu bydlet, když budeme v Elizondu?
Je krásný.
Oficiálně vám předávám klíč od vašeho nového domova. Tak.
- Papírování máme za sebou. - To je všechno?
Tady se to dělá takhle, panáčku. Stisk ruky a šmytec.
Tak papírování máme za sebou.
- A jde se jíst. - Jde se.
- Teto, kdo se stará o zahradu? - Esteban, už 20 let. Proč?
- Zdravím ho a on nic. - Nezazlívej mu to, chudákovi.
Před lety se mu zabila žena
a od té doby má deprese a je osamělý.
Syn za ním vůbec nepřijede.
Určitě se bojí, protože myslí,
že když tu zůstanete, třeba přijde o práci.
On žije zahradou.
Neboj se, teto. Postarám se.
Nebojte se, Estebane!
Počítáme s vámi na zahradu!
Vykonavatelé jsou kriminálníčci, kteří vraždí ženy z Baztanu,
ale mám pocit, že za tím vším je jeden komplic.
Někdo sofistikovaný, kdo se mnou chce navázat spojení,
ale nevím, jak to dát dohromady.
- Co se vrátit do Baztanu, Amaio? - Z Baztanu volám.
- Včera jsem přijela. - Ne, nemyslím fyzicky. Myslím…
Znovu si jím projít, podívat se na něj jinak.
Podívej se na to, co jsi viděla tisíckrát, ale…
novýma očima.
- Díky, příteli. - Opatruj se.
Dobrou noc.
Zhasněte, prosím.
Někdo je nutí vraždit.
Pak je přiměje k sebevraždě, před kterou se podepíší jeho jménem.
A ty paže jsou jeho trofeje.
- Jako v legendě o Tarttalovi. - Přesně tak.
Musíme zjistit, jak byly amputované tyhle kosti.
Našli jsme dvě nové ženy
zavražděné manžely, kteří se pak zabili.
Ale ještě nevíme, jestli nechali nějaký vzkaz.
Dobře. Zjistěte, jestli byly z Baztanu a s amputacemi.
Pokud ano, zajistěte vzorky DNA ke srovnání s kostmi tady.
Dobře.
Přijde mi to jako fušeřina.
Ahoj.
Máš nejkrásnější děcko na světě, Amaio.
- Abyste mi ho nerozmazlily. - Tvoje neteř už nás jde zatknout.
Nech nám ho ještě chviličku.
Nemohla jsem nic dělat.
Mají přesilu a jsou ozbrojené jehlicemi.
Co si stěžuješ? Podívej.
Nádhera.
Engrasi, neříkaly ti karty, že to bude holka?
Asi osud.
- Tak to jo. - Asi jo.
Co na to říkáš?
Moc se mi líbí.
Tak.
Ahoj.
Dobrou noc, teto. Spi dobře.
Děje se něco?
Poslední dobou když vezmu do ruky karty, cítím energii.
Energii, která teče k tobě,
která byla přítomná, než ses narodila.
Zkušenosti se smrtí člověka poznamenají navždy.
A ty sis na ni sáhla hodně zblízka, Amaio.
To ti dalo větší sílu, než mají ostatní, ale...
také to znamená, že jiné, temnější energie
si pro tebe chtějí přijít.
Jaké energie?
Mocnosti.
Mocnosti, které po staletí spaly v propastech údolí
a teď tě provázejí.
Některé, aby ti pomohly,
ale jiné, aby ti ublížily a popletly tě.
Amaio,
musíš být moc opatrná.
Teto, jsem policajt. Jsem zvyklá bojovat proti zlu.
Zlo je jedna věc,
ale prokletí jsou něco jiného.
Můžou člověka pronásledovat.
Ty sama je krmíš, když mluvíš s tím svým kamarádem.
Teto…
Je mi jedno, že si myslíš, že ti pomáhá.
Víš, je to proti přírodě.
Řekly ti karty ještě něco důležitého?
- Ano. - A co?
Že potřebuješ víc spát.
Dobrou noc.
Dobrou noc, zlato.
Floro, co se děje?
Došlo k tomu kolem deváté večer.
Když jí dozorce pomáhal do postele,
vzala Rosario zpod polštáře ostrý předmět
a vrazila mu ho do podbřišku a do třísel,
- což způsobilo prudké krvácení. - Ostrý předmět?
Ano, ještě musíme zjistit, jak ho získala a kde ho schovala.
Kde je teď?
Přikurtovali jsme ji, dali sedativa a převezli na bezpečné místo.
Dozorce sotva stačil zmáčknout pohotovostní tlačítko na náramku.
Než dorazili jeho kolegové,
Rosario jeho krví stihla napsat…
tohle.
Dobré ráno, Salazar.
Inspektor Clemos má na starosti vyšetřování.
- Inspektore, posuňte tu postel. - Salazar, připomínám,
- že vyšetřování vedu já. - Podívejte.
Posuňte ji, prosím.
Na nic nesahejte.
Není možné, že vaše matka nebere léky.
S Alzheimerem a schizofrenií a bez léků
se nedá ovládat vztek.
- Normálnost se nedá předstírat. - Vyfoťte ty prášky a posbírejte je.
Ukážete mi tu zbraň, prosím vás?
Jistě, inspektorko.
Pojďte za mnou.
Ukažte jí to.
Skalpel.
Někdo dal Rosarii skalpel?
To není možné. Tato klinika je absolutně bezpečná.
- Váš bratr to potvrdí. - Můj bratr? Jaký bratr?
Vaše matka schválila návštěvy pro své dcery, švagra Víctora a syna Javiera.
A právě váš bratr za ní včera byl na návštěvě.
Kde je bezpečnostní centrála?
Zrychlete to.
Stop. Přibližte to.
Jak vám sem mohl tolikrát proklouznout cizí člověk s falešnými doklady?
- Vaše matka vašeho bratra schválila… - Nemáme bratra!
Jak funguje tahle léčebna, je hanba.
Rosarii tu nenecháme už ani minutu.
- A kam si ji odvezeme? - Na Univerzitní kliniku.
Jo, je drahá, ale otec Sarasola mi říkal,
že jestli to chceme, oni se postarají o převoz
- a novou léčbu. - Tebe kontaktoval Sarasola?
- Podle mě je to dobrý nápad. - Říkal, že se o všechno postará?
Hele, je rozhodnuto. Máma z téhle díry musí pryč.
Děkuju.
Inspektorko Salazar, to je ale milé překvapení.
Nechte si ty řeči. Proč si chcete odvézt mou matku?
Abychom ji odvrátili od její stezky a zabránili jí dokonat její poslání.
O čem to mluvíte?
Případ vaší matky nás zajímá už delší dobu,
protože od jiných případů duševní poruchy ho odlišuje jedna nuance.
Jaká nuance?
Zlo.
Vysvětlete to.
Prosím, posaďte se.
Církev už po staletí
studuje původ zla.
Soustředí se na případy nelítostných, krutých osob,
které rády způsobují bolest.
A nemluvím o vlivu výchovy,
duševních chorob, drog nebo špatné společnosti.
To jistě tvoří jen živnou půdu.
Mluvím o skutečné esenci zla.
Člověk má svobodu rozhodnout se,
ale existuje limit, hranice,
chvíle, kdy dalšího kroku jsou schopni jen někteří.
Mluvím o zvrhlém jednání.
Muž, který přijde domů a uškrtí svou ženu ve spánku.
Pak napustí vanu
a utopí svá dvouletá dvojčata,
vezme své mimino
a ponoří ho k tělům jeho sourozenců.
Udělá si večeři, zapne televizi a pokojně usne.
Tahle chvíle, kdy spadnou zábrany.
To je předmět našeho studia a původ mého zájmu o vaši matku.
Před sto lety znali sedm smrtelných hříchů všichni.
Dnes najdete stěží pár lidi, kteří si na ně rozpomenou.
Opustili jsme Boha a církev.
Moderní psychiatrie, Freud a všechny tyhle nesmysly
přesvědčily lidi, že zdrojem všeho zla
je nedostatek mateřské lásky v dětství.
V důsledku toho máme zmatenou společnost,
která kdejakou úchylku nazývá šílenstvím, protože není schopná rozeznat, oč jde.
Myslíte, že Rosario onemocněla zlem?
Vaše matka se pletla, kam neměla, a za to se vždy platí.
Tak či tak, možná má pocit, že svou práci ještě nedokonala.
Proto si nevzala život, když měla příležitost,
protože má ještě něco udělat.
Co navrhujete?
Léčbu její duševní nemoci, ale také její duše.
Komplexní a všeobjímající terapii
pod vedením nejlepších lékařů na světě.
Nechci u mé matky žádné návštěvy, ani mých sester.
To je náš protokol a vzhledem k okolnostem je to nejlepší pro všechny.
UNIVERZITNÍ KLINIKA PAMPLONA ÚDAJE O PACIENTOVI
Pane soudce.
Inspektorko…
moc mě mrzí, co se stalo s vaší matkou.
Jestli to chcete probrat, můžeme se sejít.
To nebude nutné, díky.
Sekretářka říkala, že se mnou chcete mluvit.
Ano, potřebuju soudní příkaz, abych se dostala ke kostem v jeskyni.
Bez obav, hned ho podepíšu.
Děkuju.
Nebuď ho, prosím.
Dostal lahev ani ne před hodinou a konečně usnul.
Prosím, Jamesi.
Co tady dělá Markina?
Musí být u toho, aby výsledky byly platné jako důkazy.
Ctihodnosti.
Pane soudce.
Dobré ráno.
Pojďte.
Díky, že jste si na nás udělala čas, doktorko Takčenko.
Ráda vám budu zase užitečná, paní inspektorko.
Doktore Gonzálezi,
už jsme tady.
- Rád vás zase vidím. - Nápodobně.
- Pane soudce. Inspektorko. - Jak se vede?
- Máte ty vzorky? - Tady jsou.
Potrvá nám několik hodin, než zpracujeme DNA kostí z jeskyně
a pak ho porovnáme s DNA z vlasů, kůže a slin příbuzných obětí.
Je neuvěřitelné, že takové místo je tak technicky vyspělé.
Neuvěřitelné spíš je, že policie tak vyspělá není.
Je to tak.
Pojďte prosím dál.
Dejte vědět, kdybyste měli hlad nebo něco potřebovali.
- Děkuju. - Buďte tu jako doma.
Díky.
Jak jste tohle místo našli?
Pomohli mi vyřešit jeden složitý případ.
- Jsou spolu, ne? - Ano. Jak to víte?
Viděl jsem, jak se na sebe dívali. Spiklenecky.
Jeden z těch párů, na kterých je vidět, že jsou tým.
Zopakujeme si, co nás sem přivedlo?
Samozřejmě.
Nápis „Tarttalo“ spojuje Rosario s návodcem ostatních případů.
Který ji zřejmě už déle zná.
Od hospitalizace
měla kontakt jen s personálem, pacienty, tvými sestrami a Víctorem.
Ať Goñi udělá seznam zaměstnanců nemocnic, kde byla Rosario.
Volba jeskyně ukazuje, že návodce tu oblast zná.
Musíme zjistit, proč jsou všechny oběti ženy z Baztanu.
Pomůže nám to vytvořit vzorec chování.
Možná je znal.
Představa návodce…
Jak někdo dokáže vytvořit takovou míru podřízenosti a věrnosti?
Lidé v traumatických situacích něčemu takovému uvěří snáz.
Mají podkopané základy osobnosti.
Proto jsou ovlivnitelnější.
Za těmi zmanipulovanými sebevraždami nejspíš bude traumatická minulost.
Velice zajímavé. Výborný postřeh, Etxaide.
Ano, Montesi?
Šéfová, jsme u chudých klarisek v Arizkunu.
Jeptišky říkají, že nedávno začal chodit do kostela nový mladý farník.
Sedá si dozadu a nikdy nejde k přijímání.
Jmenuje se Beñat Zaldúa.
Podle všeho má blog,
kde pořád píše o staletích křivd vůči Agotům.
Dobrá práce.
- Předvolej ho na zítra k výslechu. - Dobře.
Gratuluju.
Tvá podezření ohledně Agotů byla správná.
PSÍ HODINA AGOTI: PROKLETÝ NÁROD
Určitě pořádně jedl?
Ty mi taky chybíš. Hrozně moc.
Budeme čekat dlouho?
Dobře, zavolám pak.
Pa.
Vím, že za těmi zločiny je nějaká tvář a jméno, šéfová.
Ale někdy se mi to údolí zdá prokleté.
Je to krásné, působivé místo,
ale zároveň už po staletí plné hrůzy a zla.
Šéfová, věděla jste, že inkvizitor Alonso de Salazar y Frías v roce 1611
procházel Baztan, aby zjistil, jestli tu je něco démonického?
Měl příjmení Salazar?
Přes 1000 lidí se mu dobrovolně přiznalo k čarodějnickým činům
a asi 3000 nahlásilo sousedy, že praktikují čarodějnictví.
Advokát čarodějnic.
Tak mu říkali.
Salazar vytvořil metodu pro získávání spolehlivých svědectví
založených na empirických faktech.
Prý se pokusil zdiskreditovat Kladivo na čarodějnice,
příručku, kterou se řídila Svatá inkvizice.
Amaio, nic se neděje.
To je máma! Ať tě nevidí u mě v posteli! Rychle!
Ty malá couro.
Amaio!
Nenech ho mámu sežrat, jako sežrala mě.
- Nenech ji ho sežrat! - Amaio.
Amaio, probuď se.
Amaio.
Nenech ji ho sežrat!
- Inspektorko. - Nenech ji ho sežrat!
Ano?
Mezi vzorky je shoda.
Budeme analýzu muset zopakovat oficiálně,
ale hlavní je, že můžu případ znovu otevřít.
Dobře.
- Gratuluju. - Děkuju.
Shoda prokazuje, že některé kosti v jeskyni
patří dvěma obětem zločinů podepsaných Tarttalo.
Doktore San Martíne, pojďte dál.
- Doktore. - Inspektorko.
Amaio, potřebujeme s vámi probrat jednu věc.
Jak víte, čekali jsme na analýzu kostí z kostela v Arizkunu.
Tu analýzu jsem provedl já osobně.
Několikrát jsem ji zopakoval, takže o tom, co teď řeknu, není pochyb.
Co se děje?
DNA paže dítěte, kterou nechali v kostele,
je 100% shodná s vaší DNA.
To není možné. Vzorků jsem se ani nedotkla.
Nemluvím o přenesené DNA, Amaio.
Mluvím o samotné esenci kostí.
Měla jste sestru, dvojče?
Ne.
Až do roku 1979 nebylo povinné zaznamenávat smrt novorozence v matrice.
Možná to pro vaše rodiče bylo tak bolestivé,
že se o tom nikdy nezmínili.
Navíc kosti z prvního zneuctění
mají s vámi shodu 25 %.
Takže také patřily někomu z vaší rodiny.
Abychom to prověřili, potřebujeme vědět,
na kterém hřbitově leží členové tvé rodiny.
Samozřejmě.
REGIONÁLNÍ POLICIE NAVARRA
Proč ho nemůžeme vyslechnout my?
Protože je to rychlejší, než aby luštila v protokolu tvůj rukopis.
- Sere tě to? - Má nás na pochůzky a telefonáty.
- Jdeme na to? - Jasně, šéfová.
Bingo.
Amaia Salazar, vraždy.
Nehoráznost.
Dostrkáte nás sem a pak nás necháte hodinu čekat? Jakým právem…
Váš syn je hlavní podezřelý z vážného zločinu.
Hodina čekání je nejmenší z jeho problémů.
Můžete zavolat advokáta nebo nevypovídat, ale už mě nepřerušujte. Jasné?
- Beñat Zaldúa, ano? - Jo.
Podívej, Beñate, i když jsi nezletilý,
na občanskoprávní zodpovědnost už věk máš.
Já ti chci pomoct.
Slibuju, že přesvědčím soudce, aby měl pochopení.
Ale potřebuju, abys ke mně byl upřímný.
Jestli mi budeš lhát nebo něco skrývat, nechám tě tvému osudu.
A tvůj osud teď nevypadá dobře.
Přes blog mě oslovil muž. Prý se mu líbilo, co píšu, a skamarádili jsme se.
Psali jsme si měsíce a pak povídá, že zaútočíme na kostel.
Ale o kostech mimina se nezmínil, přísahám.
Klid. Jak se jmenuje?
Řekl mi, abych mu říkal Cagote, to je typické agotské jméno.
Psali jsme si hodně, ale viděl jsem ho jen dvakrát při přípravě,
a pak když jsme šli do kostela.
- Kolik mu je? Jak vypadá? - Nevím. Tmavé vlasy.
Vypadá jako on.
Takhle plešatý, ale mladší.
No ty vole.
Na levé ruce mu chyběly tři prsty.
Trochu hnus.
Díky moc, Beñate.
Řeknu soudci, že jsi spolupracoval. Můžeš jít.
Co to máš na krku, Beñate?
- Bil tě tvůj otec? - Ne.
- O co vám sakra jde? - Posaďte se.
Neboj se. Jdi.
Pořádně si vás ohlídáme.
Ještě jednou budete syna bít a ponesete si následky.
Miláčku…
No tak.
Viděla jsi už brožuru k výstavě?
Nevzpomněla sis, že ne?
- Ano, vzpomněla. - No jasně.
Jsi v pořádku?
A co my?
Jsme v pořádku?
Jo.
Ano.
Dobře.
ŽÁDNÉ VÝSLEDKY
HLEDÁNÍ OSOB
INTRANET ČETNICTVA
ŽÁDNÉ VÝSLEDKY
Tvoje matka měla vždycky tajemství, ale…
že by tajila dceru, to se mi zdá příliš.
Zvlášť v téhle vesnici plné drben.
Léta se mi o ní zdá, teto.
Myslel jsem, že jsem to já, ale je to moje sestra.
Proto byla v Juanitaenei kolébka přesně jako ta moje.
Čekali dvě holčičky.
Její úmrtní list není v žádné databázi.
Co když žije a neví o nás?
Pamatuješ si, kde jsem se narodila já?
Ano, u rodičů doma.
A kdo byl u porodu?
To ti nepovím, tehdy jsem žila jinde,
ale nejspíš Manuel Hidalgo,
doktor rodiny odjaktěživa.
Kde jsi byla v tuhle hodinu?
Neměla by ses po nocích toulat sama, těhotná.
Něco se může stát tobě nebo klukovi.
Kde jsi přišel na to, že to nebude holka?
Fina Hidalgo?
Inspektorko Salazar, těší mě.
Když můj zesnulý bratr zavřel ordinaci v Elizondu,
převezl domů všechno, co jsme tam měli.
A já nikdy necítila potřebu na to sáhnout.
- Říkala jste 1980, že? - Ano.
Pacientka se jmenuje Rosario Iturzaeta.
Promiňte, jak to tu vypadá.
Nepotřebuju kompletní dokumentaci, jen informace o porodech.
To říkám, kdybyste chtěla soudní příkaz.
Tím se netrapte, když jste od policie.
Tady je.
Rosario Iturzaeta. Posaďte se, prosím.
Takže.
Přirozený porod v roce 1973,
zdravá dívka jménem Flora.
Přirozený porod v roce 1975, zdravá dívka jménem Rosaura.
A přirozený porod v roce 1980, dvě zdravá dvojčata,
jejich jména nejsou uvedena.
POROD ZDRAVÝCH DVOJČAT
Kdyby jedno z dětí… podstoupilo amputaci, objevilo by se to tu?
Ne, to by se dělalo v nemocnici.
My v ordinaci neoperovali.
A kdyby jedno z dětí zemřelo při porodu?
Pak by se to objevilo na úmrtním listě.
Můj bratr je tehdy podepisoval všechny. Počkejte.
PORODNÍ BÁBA FINA HIDALGO
Tady to je. Máme štěstí.
Novorozená dcera
Juana Salazara a Rosarie Iturzaety.
Příčina úmrtí: smrt v kolíbce.
Tak se dřív říkalo syndromu náhlého úmrtí kojenců.
Asi byla špatná, když se narodila.
Že byla špatná?
Tím myslíte, že byla nemocná?
No, možná ne doslova nemocná.
Asi jí našli nějakou vadu
nebo zaostalost, hned po narození.
- Však víte. - To není příčina smrti.
Jo vy jste jedna z těch.
- Z jakých? - Z těch, co se rozčilují, aniž by věděly,
o čem mluví, ale jsou pro potrat poškozeného plodu.
Novorozenec není plod.
- Ne? - Ne.
Kdo to říká, vy? Jsem sestra, viděla jsem spoustu potratů
- a nevidím velký rozdíl. - Je v tom rozdíl.
Zaprvé, novorozenec je nezávislý na matce.
A stanoví to zákon.
Zákon… zákon je mi k smíchu!
Vykládejte to chudé rodině s mnoha dětmi, které se narodí retardované.
Chcete říct, že jste s bratrem zabíjeli novorozence s poruchou?
Bratr ne.
Byl moralista a svatoušek jako vy.
Ve většině případů to udělala sama rodina.
Já pomáhala, když neměli odvahu.
I když by to teď všichni popřeli.
Když dovolíte…
Oficiálně jsou to smrti v kolíbce.
Ty přestupky jsou navíc promlčené, tak na to zapomeňte.
To nejsou přestupky, ale vraždy.
No tak! Nemáte vy náhodou být objektivní?
Promyslete to s chladnou hlavou, proboha.
Tenhle dokument si nechám.
Dobře. Spolupracovat s policií je radost.
Hrobka rodin Salazar a Iturzaeta.
Pršelo tolik, že jsem se chtěla přesvědčit, že nic neprosakuje.
Jak říkám, ne, ale jak račte.
- Děkuju. - V pořádku?
- Ano, díky. - Jak jsem říkal.
Kámen leží na kameni,
takže začne být vodotěsný, jako by to byla jedna deska.
15 LET
Je celý ty, Amaio.
Když se usměje, je jako ty.
Viď, že jo, Ibaíčku.
Holky, co si pamatujete z doby, kdy se Amaia narodila?
Já si pamatuju, že…
zpočátku jsme se o tebe hodně staraly.
Ano, protože máma měla pochroumané nervy
a ty a já jsme ti střídavě dávaly pít z lahve.
To jo, máma na tom nebyla dobře.
- Bylo toho na ni moc. - Moc? Proč?
To víš, pekárna, dům, dvě holky,
k tomu se jí narodí další, co furt brečí.
- Brečela jsem hodně? - Pořád.
První rok jsi prořvala.
Jo?
O nás se starala mámina kamarádka.
Ale když ses narodila, nemluvily spolu.
Tak jsme si všechen ten brekot vyžraly my.
Jaká kamarádka?
- Elena Ochoa. - Ochoa?
- Ta, co má dům vedle pekárny. - Aha, Elena.
- Ano. - Byl jsi krásné miminko, Amaio.
To si pamatuju výborně.
Ano, Jonane?
Nuria Otaño, jeho exmanželka, ho střelila.
Proč to souvisí s naším případem?
Tomu muži chybí na ruce tři prsty.
A Ana Otaño je její sestra.
Inspektorka Salazar, oddělení vražd.
Moje sestra se bojí a je trochu nervózní.
Co se stalo?
Manžel ji před časem odvezl do Murcie.
Zavřel ji v domě, odřízl od světa a připoutal ke zdi.
Před dvěma lety se jí podařilo utéct. Antonia udala a ten šel do vězení.
Ale před pár dny ho pustili na propustku.
Zavolal jí a řekl, že si pro ni přijde.
Nuria se strašně vyděsila.
Tak jsem jí koupila brokovnici, pár krabic nábojů
a naučila jsem ji střílet.
Od toho je rodina.
- A dnes si pro ni přišel Antonio. - Přišel, ano,
a vy…
jak takového člověka můžete pustit na propustku?
Počkejte tady.
- Dobrý den. - „Odvezu tě do nemocnice,“ řekl mi.
„Přes mou mrtvolu, ty hajzle,“ na to já.
Když přišel do kuchyně, ustřelila jsem mu ucho.
Měla jsem ho trefit do obličeje, ale třásly se mi ruce a nemohla jsem mířit.
Víte, co udělal? Mám to říct?
Podělal se.
Ten srab se podělal strachy, když utíkal.
Říkáte, že se jmenuje Antonio Garrido?
Ano.
Jeho komplic při zneuctění je teenager, kterého zmanipuloval.
Poznal ho na fotkách a spolupracuje. Nežádejte jeho odsouzení, prosím.
Jak milosrdné, inspektorko.
Co jsme mluvili o Rosarii, něco mi leží v hlavě.
Povídejte.
Říkáte, že její případ znáte už dlouho, přitom jste ji nikdy neléčil.
Jak jste se o ní dozvěděl?
Na psychiatrických konferencích se významné případy
prezentují před ostatními odborníky.
Na jedné z nich doktor Basterra zmínil Rosarii, ovšemže anonymně.
A někdo o tom řekl mně.
Dělit se o případy je pro naši práci zásadní.
A někdy to pomůže zlepšit život našich pacientů.
Chcete ji vidět?
- Co? - Chcete vidět svou matku?
- Dnes je klidná a vypadá dobře. - Ne, díky.
Ona vás neuvidí, inspektorko.
Máme ji na pozorování za poloprůhledným zrcadlem,
jako bývá na policejních stanicích.
Uděláte si představu o jejím stavu
a přestanete se dohadovat.
Kdybyste cokoli potřebovala, čekáme tady venku,
inspektorko.
- Jdeme. - Co se děje?
- Šéfová. - Jak to šlo?
- Věděl jste, že zareaguje! - Ona zareagovala?
Jak jsem to měl vědět?
- Uklidněte se a řekněte mi, co se stalo. - Nemám vám co říct!
Tady je lékařský tým vaší matky.
Právě doktor Berasategui se o ni stará.
Přestaňte mě pronásledovat!
Šéfová!
Přesunout ji sem byla chyba.
Mám řídit?
Nemůžu vystát Sarasolu.
Je povýšený a arogantní. A víš, co mě sere nejvíc?
Že co říká o mé matce je pravda.
Dej mi klíčky. Nebuď tvrdohlavá.
V tvém případě spíš „nebuď ještě tvrdohlavější“.
Jo?
Dobrý den. Elena?
Nejsi ty ta nejmladší od Rosarie?
Ano, Amaia.
Můžu s vámi mluvit?
Pojď dál.
Děkuju.
Když ses narodila, já a tvá matka jsme se už nestýkaly.
Já ji měla moc ráda a bolelo mě u srdce, že naše přátelství takhle skončilo,
- ale nemohla jsem jinak. - Děkuju.
Co se stalo?
My dvě, tvoje matka a já,
jsme začaly chodit do skupiny tělesného sebevyjádření.
Dělali jsme jógu, meditaci…
Scházeli jsme se vždycky s mistrem v jedné usedlosti.
Byl to moc pěkný chlap,
dobře oblékaný,
s krásně hlubokým hlasem.
Výjimečný muž.
Mluvili jsme o astrálních cestách, o UFO, o ezoterických věcech
a postupně nás směroval k magii
a hlavně k čarodějnické minulosti tohohle údolí.
Mně tohle vůbec nebylo po chuti,
ale tvou matku to fascinovalo.
Jednoho dne nás mistr představil další skupině z Lesacy,
kterou vedl už roky a na kterou byl pyšný.
S nimi jsme začali dělat oběti.
Kočky, kohouty, holuby…
Zabíjeli jste zvířata?
Dělali jsme to různými způsoby,
ale vždy jsme stáčeli krev do láhví.
Krev byla pro ně nesmyslně důležitá.
Moje matka se toho účastnila?
Ano.
Jednou nám mistr řekl,
že zvířecí oběti nejsou nic velkého,
že je potřeba udělat „velkou oběť“,
jaké dělávaly čarodějnice z údolí.
Mě to moc vyděsilo
a říkala jsem tvé matce, že toho necháme.
Ale nechtěla o tom slyšet.
Řekla, že jsem zrádkyně.
Odešla jsem ze skupiny a ona se mnou přestala mluvit.
V dalších měsících mi začaly chodit výhrůžky,
dopisy s krví, chlupy a drápy zvířat.
Jednoho dne se moje maličká dcera
vrátila domů se spoustou ořechů, které jí dala žena na ulici.
Co jste mi vyprávěla, je důležité.
Musíte mi udělat seznam lidí, kteří se toho účastnili.
Ne, to určitě neudělám, nikdy. Ohrozila bych svou rodinu.
- Víte, jestli se ještě scházejí? - Copak mě neslyšíš?
Jestli řeknu ještě něco, zabijou mě.
- Ano? - Aloisie?
Chci se vás na něco zeptat.
Víte, jestli je moje sestra ještě naživu?
Jistěže ne. Kdyby žila, nezdálo by se ti o ní, jak se ti o ní zdává.
Víš, jak to vím?
Zjistila jsi něco?
Ne.
Hledala jsem v seznamech lidí s protézou, kdyby to dítě ukradli.
Ale nic.
Teto.
Můžou mrtví něco dělat?
Mrtví dělají, co můžou.
Amaio.
Jamesi.
- Jdu nahoru za Ibaiem. - Počkej.
Podívej se.
- Kosti. - Ano.
- Kde? - Tvůj architekt chtěl vidět
stav pozemků kolem domu. A při výkopech jsme našli tohle.
Itxusuria.
A to je co?
Dřív když umřelo nekřtěňátko,
rodina ho pohřbila v itxusurii.
To byl malý rodinný hřbitov pod střechou domu, nalepený u zdi.
- Co jste s kostmi udělali? - Nic.
Zakryli jsme je prkny a nechali je tam.
Amaio, já tě znám.
Ať tě ani nenapadne jít tam teď.
Jsou to dvojčata, takže dvojnásob štěstí.
Gratuluju, Juane. Šlo to bezvadně.
Vážně. Jsou to dvojčata, takže dvojnásob štěstí.
Děkuju moc.
Co to bylo?
Nejspíš nic, nebojte se.
Neboj, Manueli, já tu zůstanu.
Dobře. Kdyby cokoli, hned mi zavolejte.
- Fina u nich zůstane. - Jasně.
Vaše žena se určitě věnuje holčičkám.
S dovolením.
Rosario?
Co to děláš?
Co to děláš? Rosario!
Co to děláš? Polož to!
Polož to!
Mazej ven!
Zbláznila ses? Co to děláš?
Co to…?
Co jsi to udělala?
Skalpel, který použila Rosario, je ze stejné chirurgické sady
jako zub z pily, který jsme našli.
To dokazuje, že za Rosarií chodil Tarttalo.
Musela mu říct, kde jsou kosti mé sestry.
To ho spojuje se zhanobením kostela.
Takže Tarttalo může být moje matka?
Pochybuju.
Kosti dali do jeskyně, když byla v léčebně.
A Garrido, ten muž bez prstů?
Taky ne. Když zavraždili Johanu, byl ve vězení.
Nemohl jí uříznout ruku.
Johanin případ nezapadá k ostatním.
Nebyla z Baztanu, ale žila v údolí.
Její vrah ji impulzivně zabil a pak improvizoval místo činu.
Ale jak je možné, že Tarttalo
se objevil akorát, aby si vzal svou trofej?
Možná všechno viděl, protože sledoval Jasona, ale neovládal ho úplně.
Nebo možná sledoval Johanu, ne vraha.
Na jejich vztahu je něco výjimečného.
Ano, výrazný nesoulad.
Dobrý den.
Hasiči říkají, že zprůjezdnit silnici jim potrvá ještě hodinu.
Necháme auto tady a vrátíme se pro něj.
Ve vesnici opatrně. Řeka se vylije z břehů.
Museli jsme uzavřít několik domů a opuštěnou nemocnici.
Díky.
Šéfová, Nurii Otaño manžel řekl: „Odvezu tě do nemocnice.“
- No a? - Ne „pošlu tě do nemocnice“,
ale „odvezu tě do nemocnice“.
A policajt zmiňoval opuštěnou nemocnici.
- Starý špitál pro pocestné. - Mrkneme tam?
Jdeme.
Hele, to je ta nemocnice.
Někdo tam je.
Někdo tam je. Jdeme!
Jdi do toho.
- Policie! - Policie, stát!
Policie, stát!
Ani hnout! Policie!
Zastavte se!
Ani hnout!
Ukažte mi ruce, ať je vidím!
Na kolena! Honem!
Ne!
Jonane, jdi z druhé strany!
Ani hnout!
- Máš ho? - Mám ho!
Nehýbej se.
Klid.
- Nehýbej se. - Klid.
Klid.
Ne!
Do prdele!
Tu máš.
- Víc kofeinu nesnesu. - Proto ti nesu horkou čokoládu.
Děkuju.
Šéfová.
Goñi v té nemocnici našel chirurgickou sadu, ze které byly skalpel a pila.
Inspektoři.
- Doktore. - Právě ho došívají.
Má několik zlomenin, otřes mozku, tři rozdrcené plotýnky.
Zázrakem přežije, ale kdy bude schopný výslechu, nevím.
Nutně s ním musíme mluvit. Dejte vědět, až se probere.
Dobrá, inspektorko.
- V kteroukoli denní dobu. - Bez obav, inspektorko.
Děkuju.
Inspektorko!
Děkuju.
Ať mi dají vědět, až najdou ten telefon.
Spolehněte se, šéfová.
Dobrý večer, pane soudce.
Jestli bude dál takhle pršet, bude vesnice zítra pod vodou.
Díky, že jste dorazil až sem.
Děkuju.
Jamesi, řekni prosím tě architektovi, ať na nic nesahá.
Musíme místo zajistit a vyzvednout kosti.
- Ano? - Jasně.
A…
Musím ti říct ještě něco.
Nebudu s tebou moct být na té vernisáži.
Moc mě to mrzí.
Myslel jsem, že budeme všichni tři spolu.
Neboj se. Chápu to, Amaio.
Popovídáme si později.
Miluju tě.
Dej za mě pusu Ibaiovi.
Když někoho potkám, řeknu, že ji beru do nemocnice, protože kašle.
Až uvidí tu druhou, řekneme, že už je v pořádku.
Dobře. Dejte vědět, až tam dorazí.
Technici jsou na cestě k vám vyzvednout kosti.
Montes našel mobil v řece 100 metrů od místa, kde ho Garrido zahodil.
- Je to ten jeho? - Asi jo.
To teprve zjistí.
Nevím.
Je možné, že ten proud…
On mu někdo volal? Měl být pod dohledem!
Nevím, jak se to stalo.
Inspektorka Salazar, vraždy. Kdo je tu vedoucí?
Já jsem vedoucí.
Jak mohl pacientovi pod dohledem někdo volat?
Protože jsme mu dali sedativa,
telefon u něj v pokoji nebyl odpojený.
- Haló, Montesi? - Šéfová.
Garrido si to číslo obstaral před pár dny.
Volal z něj asi jen dvacetkrát.
Jednou volal své švagrové
a všechny ostatní hovory byly na psychiatrii Univerzitní kliniky.
Na psychiatrii Univerzitní kliniky?
- Přesně tak. - Dobře.
Zjistěte, jestli ostatní vrazi také měli terapii ve vězení.
Zkontrolujte záznamy, zavolejte rodinám, cokoli.
- Dobře. - Mám to.
Šéfová, mám polohu, kde Garrido vzal ten hovor.
Hotel Reino de Navarra.
To je vedle kliniky.
Mluvil jsem s věznicemi, kde byli pachatelé,
a všichni měli terapii.
Vede ji…
Univerzitní klinika.
Je v záznamech nějaké jméno doktora?
Všechny je podepsal nějaký…
doktor Sarasola.
Promiňte.
- Promiňte! - Není tu.
Jestli chcete mluvit s otcem, domluvte si schůzku.
Vemte nás k němu.
Amaio, bez důkazů ti zatykač na Sarasolu dát nemůžu.
Chci ho vyslechnout. Při terapiích vymýval mozky.
To bude těžké prokázat.
Také to je konflikt se Svatou stolicí
a s prestižní klinikou Opus Dei.
Že se neodvážíte vydat zatykač,
mi nezabrání dělat mou práci.
Proč jsem měla zneuctění vyšetřovat já?
To se nehodí řešit tady.
A proč jste si chtěl odvézt mou matku?
Uvidíme se později.
Vás jsem si vybral pro váš talent a citlivost, inspektorko.
Dva pacienti, které jste léčil ve vězení,
spáchali vraždu a sebevraždu se stejným podpisem.
Nikdy jsem nikoho ve vězení nenavštěvoval.
Podepisuji spoustu dokumentů, to ano.
Garridův telefon je plný hovorů na kliniku.
Někdo s ním mluvil a donutil ho zabít se
z telefonu ani ne 100 metrů odsud.
Kde jste byl před dvěma hodinami?
Na arcibiskupství, jednal jsem s prelátem z Říma.
- Vezměte mě za Rosario. Chci ji vidět. - To není možné.
Izolace je pro léčbu Rosarie klíčová.
Minule vám to nevadilo. Vezměte mě za ní.
Budete muset podepsat revers.
- Klinika odmítá jakoukoli… - Chci vidět Rosario, a hned.
Určitě chcete dovnitř?
Otevřete ty dveře, prosím.
Račte.
Kde je?
Sestro, proč není Rosario Iturzaeta ve svém pokoji?
Před hodinou ji vzali na naplánované CT.
- Já jsem CT nežádal. - Nařídil to doktor Berasategui.
Tohle je velice podivné.
Najděte Berasateguiho. Ať mi hned zavolá.
Doktor Berasategui ať se dostaví na recepci ve 12. patře.
Kdo je ten doktor?
Je to psychiatr, kterému důvěřuji.
Doporučil mi případ vaší matky.
Od počátku ji léčí.
Chtěl jsem vám ho představit minule, pamatujete?
Doktor Berasategui ať se dostaví na recepci ve 12. patře.
Doktor Berasatagui prý měl domluvené CT
pro pacientku Rosario Iturzaetu.
Doktor Berasatagui to CT před dvěma hodinami zrušil, otče.
Ostraha? Tady otec Sarasola.
Okamžitě mi najděte doktora Berasataguiho
s psychiatrickou pacientkou Rosarií Iturzaetou.
Je velmi nebezpečná.
- Vaše klinika asi má kamery. - Ano.
To je ten, co za ní chodil.
- Kam vede ten východ? - Na parkoviště.
Migueli, slyšíš mě?
Ve skladišti je pobodaný dozorce.
Opakuji, našli jsme pobodaného dozorce
- a myslím, že je mrtvý. - Už jdu.
Chci jeho fotku, telefon, adresu,
poznávací značku a model auta. Všechny informace.
Pojďte se mnou. Máme složky všech zaměstnanců.
Ano, Etxaide.
Vydejte urgentní zatykač.
Doktor Berasategui. Je to urgentní.
Nahrávaly se jeho schůzky s Rosarií?
- Ano. - Chci je vidět.
- Jsou důvěrné. - Jeden telefonát soudci
a dostanu soudní příkaz a ten způsobí velký povyk.
Přestaňte se chovat jako podezřelý a spolupracujte.
Tak jdeme.
Čisto!
- Čisto! - Čisto!
Jak to jde, Rosarie?
- Jak se cítíte? - Dobře, díky.
Můžu mít návštěvy, doktore?
V této první fázi léčby nejsou vhodné.
Slibuju, že později je zvážíme.
Jak myslíte.
Chybí vám někdo?
Moje dcera Flora,
můj zeť Víctor.
Dřív za mnou chodili.
Prý máte další dvě dcery, Rosauru a Amaiu.
Amaia za svou matkou přišla jen jednou.
- Jedinkrát. - A proč myslíte, že jen jednou?
Asi k tomu má důvod.
Co to sakra je?
Vrátný ho poslední dobou moc nevídal.
Inspektore.
A co vy?
Byl jste v Elizondu za svým otcem?
Rád bych, Rosarie, mluvil o vaší rodině.
Sežeň kriminalisty a zavolej soudci.
Musíme to zpracovat co nejdřív.
A co vy?
Byl jste v Elizondu za svým otcem?
SPECIALIZACE: PSYCHIATRIE
Chodíval k Jasonovi do dílny.
Vždycky mi připadalo divné, že tak elegantní chlap
chodí za nevzdělaným mechanikem.
Ale když jsem se ptala Jasona, řekl mi, že mi po tom nic není.
Děkuju, Inés.
- Teto. - Amaio, zlato.
Jestli voláš kvůli Ibaiovi, spí v té bouřce jako dudek.
Ve vesnici nejde elektrika.
Díky, ale potřebuju něco jiného.
Ten zahradník, říkala jsi, že má syna, co za ním nikdy nepřijde.
Víš, jak se jmenuje otec?
Ano, jmenuje se Esteban Yáñez.
Jak se jmenuje syn, nevím.
Když mu zemřela matka, poslali ho na internátní školu.
Pak jsem slyšela, že za ním nikdy nepřijde.
A matka? Jak se jmenovala?
Matka byla Margarita.
Margarita Berasategui.
Tahle je nejvíc osahaná, doktore.
Vypadá to, že byla několikrát rozmrazená, aby se dala otevřít.
Zřejmě stopy po zubech.
Rád bych, Rosarie, mluvil o vaší rodině.
Moje dcera Flora mi o Amaii řekla něco, co mi udělalo velkou radost.
Vážně? A co?
Že ten muž, se kterým spí, ji oplodnil.
Výborná zpráva.
Bude to holka. Další holka v rodině.
Umíte si to představit, doktore?
Nemůžu se dočkat, až ji poznám.
Co uděláte, až ji poznáte?
Sežeru tu malou couru.
Ona zabije Ibaie.
- Ros. - Amaio.
Ros, dobře poslouchej.
Běž rychle za tetou. Máma utekla a jde si pro Ibaie.
- Co? - Jde zabít Ibaie. Utíkej!
Co to říkáš? Jdu tam. Juantxo!
- Dobře. - Juantxo!
Nezavěšuj, zůstaň se mnou. Ale utíkej!
Nezavěsím, klid. Juantxo!
Juantxo, no tak! Jdeme!
Rychle, Juantxo! Jsme na cestě, neboj.
- Kurva! - No tak!
- Jsi v pořádku? - Ano.
Jdeme!
Pozor, jednotky 5 a 7 se blíží k domu inspektorky. Přepínám.
Je otevřeno.
Uklidni se, budou v pořádku.
No tak!
Ano.
No tak.
Teto!
- Teto! - Policie! Ani hnout!
- Jsem Rosaura, sestra Amaii. - Klid.
Počkejte tady, dokud vám neřeknu.
Sakra!
Amaio.
Odnesla si ho.
Odnesla si Ibaie.
Zastav.
Ne.
Amaio.
Obleč se. Dýchej.
- Dýchej. Poslouchej. - Moje dítě!
Moje dítě!
Najdeme ho, Amaio.
Montesi!
Informovali jsme policii i četnictvo.
Máme hlídky na silnici.
- Někde se schovávají. - Jeho otec se jmenuje Esteban Yáñez.
Je z Elizonda. Hledejte ho doma, v Juanitaenei.
- Dobře. - Prosím.
Iriarte!
Zajeď s hlídkou do Juanitaeney.
Jsme na cestě do Elizonda. Budou tam.
Bože.
Jdeme ho najít.
Jdeme! Jdeme ho najít.
- Ale kam? - Jone.
Tady to je!
Tady!
Ne, Jone…
Ne!
Pomoc!
Prosím!
Prosím.
Tudy, Jonane!
Tudy!
- Jonane! - Pokračuj! Já tě dohoním.
Běž pro Ibaie!
Utíkej!
Běž!
Můj ty Bože.
Neopouštěj mě teď, prosím.
Neopouštěj mě teď.
Ne!
Ani hnout!
Ani se nehni!
Odhoď nůž a postav se.
To nezastavíš, Amaio.
- Je to větší než my. - Sklapni!
Odhoď ten nůž a vstaň. Nech mého syna.
Syna?
- To je chlapec? - Nesahej na něj.
Nesahej na něj.
A co dcera?
Flora říkala, že je to holka.
Kde máš dceru?
Ibai je můj syn.
Proč?
Bože, ne.
Měla to být oběť.
Měla to být holka jako tvoje sestra a ty.
Nebo myslíš, že jsem s tebou skončila?
Zvedni se.
Malá čubko.
Neskončila jsem s tebou. To sis myslela?
Neskončila jsem s tebou.
- Ještě jsem s tebou neskončila. - Ani hnout, mami.
Neskončila jsem s tebou.
Nikdy to nezastavíš.
Vemte si druhou stranu!
Jdeme na pravý břeh.
Ano, pravý.
Inspektorko!
Musel ji strhnout proud.
Amaio.
Počkám na tebe.
Pane soudce.
Včera měla řeka takovou sílu, že jestli do ní Rosario spadla, může být kdekoliv.
Když jsme v té bouřce našli plášť,
operaci jsem zrušil,
ale dal jsem varování všem městům a hlídkám.
Jestli o tom chceš mluvit nebo cokoli potřebuješ,
kdykoli mi zavolej.
Děkuju.
Budu čekat.
Rušíme operaci. Opouštíme oblast.
Opatrně.
Ahoj.
Ví se něco o mámě?
Nic.
Ahoj.
Moje lásko.
Můžu, teto?
Pojď dál, zlato.
Jak se máš?
Mizerně, jak asi?
A co záda?
No jo, letos jsem chtěla běžet s býky.
Především, inspektorko,
vám můj klient chce poděkovat za záchranu života.
To je vaše strategie?
Přesvědčit je, že doktor je oběť?
Můj klient jednal pod pohrůžkou nebezpečné duševně choré.
Za kterou chodil s falešnými doklady a předstíral, že je příbuzný.
Fascinoval ho případ Rosarie a spřátelil se s ní v jiné nemocnici.
Soudce uvidí, že při návštěvách nebyla žádná zlá vůle.
Šest měsíců maximum.
Dal jste jí skalpel, kterým napadla dozorce.
Můj klient si je jistý, že to neprokážete.
A sebevražda jeho dalších pacientů?
Míra sebevražd u násilných osob je velmi vysoká.
Můj klient je nevinný, takže má určitě na každý z případů alibi.
Doktor Berasategui
měl informaci o poloze kostí vaší rodiny přes Rosarii.
Líbilo se vám to, inspektorko?
Kde jsi vzal paži mé sestry a kde je její tělo?
Nevím, o čem mluvíte.
Inspektorka Salazar tomu říká nesoulad.
Při ohledávání vaší sbírky suvenýrů
jsme zjistili, že z kusu Johany Márquez, který jste měl,
bylo několikrát ukousnuto.
Ověříme, zda se stopy v mase shodují s vašimi zuby.
Můj klient má zubní implantáty.
Nejste na řadě, advokáte.
Jak jsem říkal,
vaše fascinace Johanou Márquez
vás přiměla ukousnout si z ní tolikrát,
že je plná slin a tudíž i vaší DNA.
Což vás, pane Berasategui, vy psychiatře bláznivej až na půdu,
přímo inkriminuje.
Vaše vyšetřování nemá moc změnit osud.
Jo, jasně.
Lepší vrabec v hrsti než holub na střeše.
Můj klient nemá o vašich domněnkách co dalšího říct.
Jen ať si lidi říkají, co chtějí, teto.
Vím, že máma není mrtvá.
Je někde venku.
Ještě neskončila.
A co chceš dělat?
Najít ji.
TRILOGIE BAZTÁN
MÉ BABIČCE CARMELE, ZA JEJÍ ODKAZ
Překlad titulků: Pavel Sláma