Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫אתם תוקעים סטייקים כל היום‬ ‫במקום לשחק כדורגל, בני זונות מטומטמים.‬
‫פאק!‬
‫...נותרה חצי שעה עד לחידוש המשחק.‬ ‫הפסקה קצרה למנוחה...‬
‫ערב טוב.‬
‫...איזו חגיגה אנחנו רואים פה...‬
‫לרחוב סאלר, בבקשה.‬
‫אני אכוון אותך.‬
‫...בארסה הענקית...‬
‫כמו שאמרתי, הם חבורה של אפסים.‬
‫רוצה לעשן? מותר לעשן במונית שלי.‬
‫זה מעצבן אותי.‬
‫כדורגל מחורבן.‬
‫...הכדור אצל ברצלונה.‬ ‫רקיטיץ' מוסר לקרלוס בוסקטס.‬
‫הוא שולח כדור עומק, אבל ולנסיה...‬
‫סליחה, עדיף לנסוע מרחוב גונזלס אברקה, לא?‬
‫ממש לא, זו דרך הרבה יותר מהירה.‬
‫עדיף לנסוע משם.‬ ‫נסעתי בדרך הזאת 1,000 פעמים.‬
‫אני נהג מונית,‬ ‫תחשוב כמה פעמים כבר עשיתי את זה.‬
‫...אין לו לאן ללכת...‬
‫תסתובב וסע מגונזלס אברקה, בבקשה.‬
‫...בוולנסיה יודעים שהמשחק...‬
‫אדוני, זו דרך מהירה יותר.‬
‫בסדר?‬
‫...ולנסיה מנסה לאזן את הכוחות...‬
‫קדימה!‬
‫גול!‬ ‫-גול!‬
‫יש! קדימה!‬
‫גול! כן!‬
‫איזה גול גדול! יש!‬
‫סוף סוף! הרגתם אותי!‬
‫...איזה גול של הצרפתי!‬
‫הוא חודר מימין לרחבה ומשגר טיל לחיבורים,‬
‫ולסילסן אין סיכוי לעצור אותו...‬
‫ברצלונה אפס,‬
‫ולנסיה...‬ ‫-הכול בסדר, אדוני?‬
‫...אחת!‬
‫אדוני?‬
‫אני מדבר איתך. הכול בסדר?‬
‫פאק!‬
‫שיט!‬
‫פאק!‬
‫בן זונה!‬
‫- תפוס -‬
‫פאק! אמרתי לך!‬
‫תפתח את החלון אם אתה צריך להקיא!‬
‫תפתח את החלון המזדיין!‬
‫אין לך שכל?!‬
‫בן זונה מטומטם!‬
‫איזה מזל מחורבן! נפלתי על בן זונה מטומטם!‬
‫ודווקא בנסיעה האחרונה שלי. בן זונה דפוק!‬
‫פאק!‬
‫- בנזין 95 נטול עופרת -‬
‫כדי להרוג אדם,‬ ‫הרוצח חייב לשלול מן הקורבן את אנושיותו,‬
‫את רגשותיו:‬
‫את האושר,‬
‫ואת העצב.‬
‫אני בטוח שהאיש הזה היה בעל טוב, אבא טוב,‬
‫היה אהוב על חבריו בעבודה‬ ‫והכין פאייה נהדרת בימי ראשון.‬
‫אני בטוח שהיו לו כישרונות ומעלות‬ ‫שאבדו לנצח,‬
‫תקוות וחלומות שלעולם לא יתגשמו.‬
‫אבל כל זה לא משנה עכשיו.‬
‫- כשקצף הגלים נצבע באדום -‬
‫תודה. תודה רבה.‬
‫תודה שבאתם.‬ ‫-תודה.‬
‫סוף סוף.‬
‫תודה רבה.‬
‫מה השם?‬
‫מריה. סליחה.‬
‫מריה.‬
‫תודה על הספרים שלך. אני אוהבת אותם.‬
‫תודה שאת קוראת אותם.‬
‫אפשר לשאול שאלה?‬
‫כמובן. תשאלי מה שתרצי.‬
‫הדמות הראשית...‬
‫אף פעם לא הסברת מה בעצם הבעיה שלו.‬
‫הוא עבר טראומה או משהו כזה?‬
‫אנחנו לא יודעים כלום על העבר שלו.‬
‫זה יתברר באחד הספרים הבאים?‬ ‫-לא.‬
‫למען האמת, לא חשבתי על זה.‬
‫אז לעולם לא נדע למה הוא הורג?‬
‫כי הוא יכול.‬
‫זוזו! מהר!‬
‫מניאק!‬
‫ולנסיה איננה עיר ימית.‬ ‫היא מעולם לא הייתה כזאת.‬
‫זו עיר שהוקמה על ביצה ענקית.‬
‫במרוצת השנים ייבשו את הביצה‬ ‫כדי שהחקלאות הוולנסיאנית המפורסמת תשגשג‬
‫ותעשיר את העיר כולה.‬
‫אך העושר הזה תמיד היה נחלתם של אותם אנשים.‬
‫בתחילת המאה ה-21, העיר הייתה מאוהבת בעצמה.‬
‫פורמולה 1,‬
‫קופה אמריקה,‬
‫עיר האומנויות והמדעים...‬
‫שררה שאננות כללית‬ ‫שאיש לא לוקח עליה אחריות עכשיו.‬
‫כיום,‬
‫הביצה נעלמה כליל מן הנוף העירוני.‬
‫אבל אין פירוש הדבר שהיא אינה קיימת.‬
‫היא עדיין כאן, רק קצת עמוק יותר,‬
‫כמו גופה שנקברה בחופזה,‬
‫מלאה בצלופחים...‬
‫ובקנים.‬
‫בזה אחר זה הם החלו למלא את משרדי הממשלה.‬
‫תחילה הגיעו הצלופחים.‬
‫יצורים מבחילים, הכלאה בין דג לנחש,‬
‫שחיים בבוץ וניזונים מרפש.‬
‫הוא מכיר אותם היטב,‬
‫כי הוא היה אחד מהם עד לפני זמן לא רב.‬
‫הוא צפה בהם לוחצים ידיים,‬
‫וראה אותם מתחבקים וצוחקים בצביעות מעושה.‬
‫סופרים בתחילת דרכם,‬
‫בלוגרים נרקיסיסטים, אנשי תרבות ועורכים.‬
‫כולם היו שם‬
‫וחיכו להופעתם‬ ‫של בעליה האמיתיים של הביצה...‬
‫המין היחיד שצומח ומשגשג ללא דשן,‬
‫ללא עיבוד וללא השקיה...‬
‫הקנים.‬
‫זקופים וחזקים...‬
‫אבל חלולים.‬
‫הם שליטיה האמיתיים של הביצה...‬
‫של העיר.‬
‫הקנים שולטים בפוליטיקה, בתעשייה,‬
‫באיגודים, בחינוך, בספורט.‬
‫בכול.‬
‫במשך זמן מה, גם הוא רצה‬ ‫להימנות עם בעלי השררה.‬
‫אבל עד מהרה הבין שאינו צלופח או קנה.‬
‫הוא יצור מסוג אחר.‬
‫יצור מסוכן בהרבה.‬
‫- השר לשעבר קרטרו נחקר‬ ‫בחשד למעורבות בפרשת גראו -‬
‫- למכירה -‬
‫שיט.‬
‫סליחה, לא שמתי לב מה השעה.‬
‫איך הלך?‬
‫בסדר.‬
‫בסדר גמור.‬
‫תגיד, אתה לא זקן מדי לשטויות האלה?‬
‫ממש לא.‬
‫אם אני לא מתאמן, הבן שלי מכסח אותי.‬
‫מה?‬
‫אם אתה מתכוון להציק לי בגלל זה,‬ ‫לך להזדיין.‬
‫רוצה בירה?‬
‫תביא.‬
‫...בבית המשפט של ולנסיה‬
‫מסר השר לשעבר פראן קרטרו‬ ‫הצהרה בנוגע לתיק סאפיל.‬
‫תגיד, קיבלת בסוף את העבודה בסגורבה?‬
‫כן, מחר ומחרתיים.‬
‫התשלום לא משהו, אבל משלמים בשחור.‬
‫יותר טוב מכלום, מה?‬ ‫-כן.‬
‫ועם הכסף שנתת לי על האופנוע, אני מסודר.‬ ‫-והרישיונות?‬
‫מה אגיד לשוטרים אם יעצרו אותי?‬ ‫-אתה כבר תחשוב על משהו, אדוני הסופר.‬
‫...איזו מפלגה? אני לא חבר בשום מפלגה.‬
‫אתם מדברים על משהו שקרה מזמן,‬
‫וכמובן, לא היה לי שום קשר לזה.‬
‫אני עובד באוניברסיטת ולנסיה,‬
‫ואם תסלחו לי, אני הולך עכשיו לעבודה.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-מר קרטרו?‬
‫לא ידעתי את התשובה לשאלה השלישית...‬
‫- די לשחיתות באוניברסיטה -‬
‫...למדתי כל הלילה...‬
‫...ההתנהגות הסטנדרטית של השוק.‬
‫תמ"ג.‬
‫התמ"ג הוא הערך הכולל‬ ‫של כל הסחורות והשירותים שיוצרו בשוק.‬
‫המוצרים האלה לא נכללים בתמ"ג השנתי.‬
‫כמובן, אנחנו מדברים על סחורות ועל שירותים‬
‫הדורשים מניפולציה נוספת...‬
‫כמו שאמרתי, מוצרי הביניים‬
‫אינם נכללים בתחשיב,‬
‫אלא אך ורק הסחורות והשירותים‬ ‫שיוצרו באותה שנה.‬
‫כלומר,‬
‫אם סחורות שיוצרו בשנה אחרת נמכרו השנה...‬
‫נכנסו בך חזק לפני כמה ימים, מה?‬
‫לא יהרוג אותך ללמוד קצת נימוסים.‬
‫אל תיכנס שוב באמצע השיעור שלי.‬
‫אתה מתכוון להטיף לי על נימוסים?‬ ‫-לא נראה לי.‬
‫מעכשיו יתקשרו אליך בטלפון הזה.‬
‫זה טלפון חד-פעמי. תשכח מהקודם.‬ ‫המספר שלי שמור פה, ליתר ביטחון.‬
‫מה?‬
‫מה לעשות בזה?‬
‫לא יודע. תוציא את ה-SIM,‬ ‫שים אותו במיקרוגל,‬
‫תדחוף אותו לתחת, תעשה מה שבא לך.‬
‫עוד משהו?‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫שלום!‬
‫- איפה אתה, לעזאזל? אנחנו מחפשים אותך -‬
‫אתה יודע מי אני.‬
‫אבל אתה לא יודע שטעית.‬
‫אם לא תחזיר אותי הביתה, תהיה בצרות צרורות.‬
‫יש לי הגנה.‬
‫אנשים כבר מחפשים אותי.‬
‫אנשים חשובים ובעלי השפעה‬ ‫שבוודאי כבר פנו למשטרה.‬
‫אין לך מושג באילו צרות הסתבכת, בן זונה!‬
‫אין לך מה לומר?‬
‫גם לי אין.‬
‫אמרתי הכול בבית המשפט ובכלי התקשורת.‬
‫אין מה להוסיף.‬
‫אין מה להוסיף!‬
‫ראית אותי בטלוויזיה‬ ‫וחשבת שתוכל לעשות כסף קל, מה?‬
‫אז טעית!‬
‫אני אדם ידוע מאוד, ולא רק בוולנסיה.‬
‫יש לי קשרים בכל מקום!‬
‫אין שום סיבה לכלוא אותי כאן!‬
‫עם מי נראה לך שאתה מתעסק?‬
‫תפתח את הדלת, לעזאזל!‬
‫אמרתי לכם לא להסתובב פה.‬
‫תירגע, טוב?‬ ‫-אני רגוע.‬
‫אני רק רוצה לדבר.‬
‫בלי שטויות!‬
‫שתוק!‬
‫תסתום את הפה!‬
‫ש‬‫חורים ‬‫מזדיינים.‬
‫בסדר...‬
‫לא!‬
‫אקדח נחמד.‬
‫אלוהים...‬
‫עכשיו תספר לי מי מוכר את הסמים.‬
‫מי מוכר את הסמים?‬
‫שוטר. אני לא יודע איך קוראים לו, נשבע!‬
‫שוטר?‬
‫אני רוצה להבהיר משהו, טוב?‬
‫אתה ו‬‫שאר השחורים‬ ‫יכולים להמשיך למכור את הסחורה שלכם.‬
‫כן?‬
‫משקפי שמש, צמידים, כל החרא הזה.‬
‫סמים? זה התחום שלנו.‬
‫כן.‬
‫פאק.‬
‫אני לא מבין איך ש‬‫חורים ‬‫מעשנים את החרא הזה.‬ ‫-לא!‬
‫אל תדאג, אחי.‬
‫אל תדאג.‬
‫זה לא יידלק.‬
‫כדי שזה יידלק...‬
‫צריך להצית את הלהבה.‬
‫לא!‬
‫סנסון.‬
‫מה קורה, אנטוניו?‬ ‫-פלקונטי.‬
‫המנה הקבועה שלך?‬ ‫-איפה הבוסית?‬
‫בוסית?‬
‫הכול בסדר, צ'מה?‬ ‫-עם הכסף? כן.‬
‫הפרופסור לא הגיע.‬
‫חיכיתי עד חצות.‬
‫הוא לא עונה להודעות.‬
‫טיפלתי בבעיה עם ה‬‫שחורים‬‫.‬
‫הם לא יטרידו אף אחד בזמן הקרוב.‬
‫שרה! בואי הנה.‬
‫מה יש, סבתא?‬ ‫-תקשיבי.‬
‫שרה, לכי לדבר עם נער השליחויות שלנו‬
‫ותשאלי אותו אם הפרופסור הלך לעבודה היום.‬
‫בסדר, מתוקה? ותיזהרי.‬ ‫-בסדר, סבתא. אני הולכת.‬
‫יש לי הרגשה רעה בקשר לפרופסור הזה.‬
‫אנחנו חייבים לפקוח עליו עין.‬
‫כל מה שתגידי.‬
‫ראיתם את פראן?‬
‫כן, הוא שם.‬
‫פראן!‬
‫צ'ימו עוד לא שילם,‬ ‫אבל הוא יביא את הכסף בשישי.‬
‫השאר כאן, תספרי. את יכולה לסמוך עליי.‬
‫לא, תן אותו לטוני בבר. אני צריכה משהו אחר.‬
‫מה יש?‬ ‫-סבתא רוצה שתלך לאוני' ותדבר עם הפרופסור.‬
‫הלכתי אתמול. אלך אחרי המשחק.‬
‫לא, לך לשם עכשיו.‬
‫עכשיו? אבל דיברתי איתו אתמול.‬ ‫אל תהיי כזאת.‬
‫תישארי ותצפי בי משחק. אלך אחר כך.‬ ‫אל תכריחי אותי.‬
‫לא. לך לאוניברסיטה ודבר עם הפרופסור.‬ ‫תתקשר אליי אח"כ, או שתדבר עם סבתא.‬
‫למה אני חייב ללכת עכשיו?‬ ‫-מה קורה?‬
‫כלום. קחי.‬
‫רדי מהאופנוע, בבקשה.‬
‫- שחיתות היא כמו פאייה:‬ ‫בוולנסיה היא הכי טובה -‬
‫- המחלקה לכלכלה יישומית‬ ‫ד"ר פראן קרטרו, פרופסור -‬
‫בסדר.‬
‫תכסה את הפנים שלך,‬ ‫אבל תפתח את הדלת, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫תגיד משהו, בן זונה!‬
‫אני יודע שאתה שם! תענה לי!‬
‫אני יודע שיש שם מישהו.‬
‫תקשיב לי.‬
‫בבקשה, תגיד לי מה אתה רוצה.‬
‫אתה יכול לקחת אותו לסיבוב מתי שתרצה.‬ ‫-נחמד מצידך. תודה.‬
‫פשוט נמאס לי לחכות, אתה יודע?‬
‫קיבלתי הצעה.‬
‫ממישהו שעבדתי אצלו.‬
‫הוא מעוניין רק בקרקע.‬ ‫אתה יודע שהבית לא שווה כלום.‬
‫הבית לא כזה גרוע. אפשר לשפץ אותו.‬ ‫-אי אפשר. חייבים למכור אותו, כבר אמרתי לך.‬
‫חוץ מזה, אני לא יודע איך אתה חוזר לשם.‬ ‫אני חוטף דיכאון כל פעם שאני רואה את הביצה.‬
‫אני כותב שם.‬
‫אני מצליח להתרכז.‬
‫אתה כותב שם?‬
‫אתה מצליח להתרכז? אחלה.‬
‫אז אתה מתרכז, כותב ספר, מרוויח כסף,‬ ‫ושאני אלך להזדיין, מה?‬
‫נאצ'ו, אם אתה צריך כסף...‬ ‫-לא! אני לא צריך כסף, טוב?‬
‫אני צריך למכור את הבית. אתה תקבל את חלקך‬ ‫ואני אקבל את חלקי. זה הכול.‬
‫מה להגיד לו?‬
‫מצטער, נאצ'ו.‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה בן זונה.‬
‫מה אתה רוצה שאומר?‬
‫שאני מצטער?‬
‫לא אגיד מילה.‬
‫לאף אחד. על כלום.‬
‫לא על זה ולא על שום דבר אחר, אני נשבע.‬
‫אין להם שום מושג על הדבר החשוב באמת.‬
‫אין שום זכר.‬
‫אני עובד.‬
‫תמיד עשיתי מה שביקשו ממני,‬ ‫בתוך המפלגה ומחוצה לה.‬
‫אפילו אחרי כל המשפטים‬ ‫והמצלמות המזדיינות...‬
‫אפילו אחרי שנטשתם אותי, מניאקים.‬
‫זרקתם אותי כמו כלב...‬
‫להתמודד לבד עם הסכנה.‬
‫אין ברירה, מתמודדים.‬
‫בדיוק כמו עכשיו.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫שמו היה פראן קרטרו,‬
‫פרופסור לכלכלה יישומית באוניברסיטת ולנסיה.‬
‫לפני כן הוא כיהן כשר‬ ‫בשלושה משרדים מקומיים שונים,‬
‫והיה גם חבר בקונגרס.‬
‫אבל מעל הכול, קרטרו היה אחד מהמניאקים‬
‫שהמירו את החליפה הזולה ואת הטרנטה שלהם‬ ‫בחליפה יוקרתית ואאודי A8.‬
‫לא משנה מי ניצח, הוא לא הפסיד מעולם.‬
‫חמת הזעם שאחזה בו כשהתנפל על נהג המונית‬ ‫לא חזרה על עצמה מעולם.‬
‫לאחר מכן, הכול נעשה באופן שיטתי.‬
‫לקח לו פחות מ-48 שעות‬ ‫להיפטר מגופתו של קרטרו.‬
‫אמצעי הזהירות שנקט היו מספקים.‬
‫לאחר שייפטר מחפציו האישיים של הקורבן,‬
‫עבודתו תסתיים. הכול ייגמר.‬
‫אבל דווקא באותו רגע‬
‫הכול החל.‬
‫קדימה, חואן. אני מוכן.‬
‫למתי אתה צריך את זה?‬
‫אני רוצה שתפרק אותה לגורמים עד מחר.‬
‫נראה מה תמצא.‬
‫קח את זה למעלה, ויעבירו את זה לאחסון.‬
‫תצלם את החדש ותשלח את התמונה לאבא שלו,‬ ‫שיידע שזה הגיע.‬
‫ריקרדו?‬
‫קבענו פגישה?‬
‫לא.‬
‫אנחנו צריכים לשלוט בסיפור הזה‬ ‫לפני שהוא ידלוף לתקשורת‬
‫ויתפוצץ לנו בפרצוף.‬ ‫-לפי המידע שברשותנו,‬
‫מר קרטרו נראה לאחרונה‬ ‫ביום רביעי, השלושה בחודש, בשעה 22:30.‬
‫הוא העביר שיעור באותו יום,‬ ‫ואחר כך שיחק סקווש‬
‫בחדר הכושר של האוניברסיטה במשך כשעה וחצי‬
‫עם קולגה מהמחלקה.‬
‫מתי דיווחו על היעדרו?‬
‫אתמול.‬
‫כעבור שבוע?‬
‫כן.‬
‫המזכירה שלו דיווחה על כך.‬
‫בימי חמישי ושישי‬
‫מר קרטרו נוהג לעבוד במשרד‬ ‫ולהיפגש עם סטודנטים,‬
‫לכן חשדה התעורר כשהוא לא הגיע לעבודה.‬
‫ביום שני היא הניחה שהוא חולה,‬ ‫אבל הוא לא הגיע גם ביום שלישי.‬
‫היא התקשרה אליו לנייד ולטלפון בבית,‬ ‫וכשלא ענה, פנתה לשירותי החירום.‬
‫מאחר שלא מצאו אותו בבית, פתחו בחקירה.‬
‫אז לאן ממשיכים מכאן?‬
‫טוב, זה תלוי במשאבים העומדים לרשותנו.‬
‫לרוב, 48 השעות הראשונות הן קריטיות...‬
‫הדבר החשוב ביותר במקרים כאלה‬ ‫הוא לקבל עזרה מן הציבור.‬
‫עד שלא נדווח על היעלמותו...‬
‫לא בטוח שהוא אכן נעלם.‬
‫גברתי השרה, הכול מצביע על...‬
‫עלינו לדון בצעד הבא עם השר.‬
‫אנחנו מדברים‬ ‫על אישיות פוליטית מהמעלה הראשונה.‬
‫אסור שפוליטיקאים פשוט ייעלמו סתם כך.‬
‫אסור שאף אחד ייעלם סתם כך, גברתי השרה.‬
‫כמובן.‬
‫אני מבטיחה שתוכלו להתקדם‬ ‫ברגע שנבין את המצב לאשורו.‬
‫אז...‬
‫נחכה להוראות נוספות?‬
‫בדיוק. אעדכן אתכם ברגע שאדע משהו.‬
‫גם לי יש אחד כזה במשרד.‬
‫הציור.‬
‫קיבלתי אותו לפני יומיים. יפהפה, נכון?‬
‫מזמן לא הגיעו לכאן מכוניות.‬
‫די לקשקש, ילד. זמן שווה כסף.‬
‫מה קורה?‬
‫השרה רוצה לדעת מה קרה למר קרטרו.‬
‫אילו ידעתי, נראה לך שהייתי מדברת איתך?‬
‫אנחנו חוששים שמר קרטרו החליט לברוח.‬
‫ההצהרה שלו התקבלה היטב,‬ ‫אבל יש נגדו ראיות מוצקות.‬
‫אם הוא ידבר...‬
‫אם הוא ידבר, כולנו נדפקנו.‬
‫כן. הבעיה היא שאנחנו לא יכולים‬ ‫לעכב את החקירה עוד זמן רב.‬
‫השוטרים בכוננות.‬
‫הצלחת לטייח את מה שקרה בבית של ה‬‫שחורים‬‫,‬
‫וזאת הייתה שריפה איומה.‬
‫שום שוטר לא חקר את העניין.‬
‫השרה ביקשה ממני להודות לך על מאמצייך.‬
‫תמסור לה שהעונג כולו שלי.‬
‫עם זאת, באתר...‬
‫לא יקרה כלום עד שלא נגלה איפה קרטרו.‬
‫מה? אתה צוחק עליי?‬
‫השקענו שם הרבה כסף.‬ ‫חייבים להתחיל לפעול בקרוב, הבנת?‬
‫אני רק מעביר את המסר, גברתי.‬
‫אם בעוד שבוע...‬
‫אל תקרא לי "גברתי"!‬
‫אנחנו נטפל בקרטרו.‬
‫אתם רק תספרו את הכסף.‬
‫תוודאו שהשוטרים לא יתערבו.‬
‫תעביר את המסר הזה.‬
‫הבוקר נערכה בפקולטה לכלכלה‬
‫השקת הספר "יתרונותיו וחסרונותיו‬ ‫של הליברליזם הכלכלי".‬
‫שר הכלכלה הנוכחי ודיקן אוניברסיטת ולנסיה‬ ‫באו לחלוק כבוד לסופר,‬
‫אך מהטקס בלטה היעדרותו‬
‫של השר לשעבר והפרופסור לכלכלה פראן קרטרו,‬ ‫שלא הגיע עקב התחייבויות קודמות,‬
‫כך נמסר לנו מהאוניברסיטה.‬
‫את מקומו מילא סגן הדיקן‬ ‫של הפקולטה לכלכלה...‬
‫הלו? בוקר טוב.‬
‫תעבירי אותי למשרד של מר קרטרו, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אני רוצה לדבר עם מר קרטרו, בבקשה.‬
‫צר לי, הוא לא נמצא כרגע.‬
‫הוא נסע לסמינר מחוץ למדינה.‬
‫זה לא אפשרי. הוא המנחה שלי לתזה,‬ ‫והוא אמר לי להתקשר אליו היום.‬
‫הנסיעה נקבעה ברגע האחרון. הוא מחליף מישהו.‬
‫איך אפשר ליצור איתו קשר? זה חשוב...‬
‫הוא אמר לי שיענה לכל ההודעות כשיחזור.‬ ‫תרצה להשאיר שם ומספר טלפון?‬
‫לא, אין צורך. תודה.‬
‫- תעזרו לי, אני חסר בית -‬
‫אין אפילו בורג לא במקום.‬ ‫אילו היה משהו מוזר, היינו שמים לב.‬
‫פאק!‬ ‫-בטוח שאתה לא רוצה למכור אותה?‬
‫מה לעזאזל עשית איתה?‬
‫אתה יכול לשמור את הכסף לעצמך,‬ ‫אבל תמכור אותה כמו שהיא.‬
‫בחלקים, ברור?‬
‫תשאיר פה את השלדה.‬
‫עשר תיקיות, אחת לכל שנה מאז 2008.‬
‫- פרטי חוזה -‬
‫כל תיקייה מכילה 67 תת-תיקיות,‬ ‫אחת לכל חוזה.‬
‫ברים, מסעדות, מספרות, סלוני יופי...‬
‫אותו מספר מדי שנה בשנה.‬
‫עשרות גיליונות נתונים, קבצים ומסמכים.‬
‫במבט ראשון נראה‬
‫שקרטרו עבד מהצד‬ ‫כרואה חשבון של בתי עסק קטנים.‬
‫זה היה הגיוני,‬
‫אילולא היה מדובר בשר לשעבר,‬ ‫חבר קונגרס לשעבר,‬
‫ופרופסור שעונד שעון בשווי 14,000 אירו‬ ‫ונוהג ברכב יוקרה.‬
‫משהו לא הסתדר.‬
‫אולי הפוליטיקאי לכלך את הידיים‬ ‫כדי ליהנות מהמותרות האלה.‬
‫ככלות הכול, הקנים עומדים זקופים וגבוהים‬ ‫מסיבה אחת בלבד:‬
‫הם ניזונים מהבוץ בנהר.‬
‫- בר יין גומז‬ ‫מסעדה -‬
‫איפה השש-שלוש?‬
‫אני בחוץ.‬ ‫-גם אני.‬
‫שלום.‬
‫-שלום.‬
‫שש-שלוש.‬
‫שש-חמש. קדימה.‬
‫הלבן.‬ ‫-מהלך חכם.‬
‫לקחתי את הלבן.‬ ‫-אני מכפיל.‬
‫אני בחוץ.‬
‫שלום. מה תרצה?‬
‫שלום.‬
‫אפשר לקבל תפריט, בבקשה?‬
‫אין לנו תפריט.‬
‫קפה?‬
‫כל 67 בתי העסק היו גלויים לעיני כול,‬
‫וסגירתם לא תעורר חשד.‬
‫- בר יין גומז‬ ‫מסעדה -‬
‫ברים ריקים, מספרות ללא לקוחות‬
‫או מסעדות שהגישו מנות נוראיות‬ ‫שאיש לא יעז לאכול.‬
‫בתי עסק שאינם מאריכים ימים‬
‫ומתקיימים רק עד שימלאו את מטרתם:‬
‫הלבנת כסף עבור הקרטלים.‬
‫כל אחד בנפרד אינו מושך תשומת לב.‬
‫כשמקבצים אותם תחת הנהלה ממולחת,‬ ‫אפשר להעביר דרכם מיליוני אירו.‬
‫ומי מתאים יותר למשימה מאשר פרופסור לכלכלה?‬
‫תחזור הנה.‬
‫מה קורה, תולעת?‬ ‫-היי, פלקו.‬
‫מה המצב, אחי?‬
‫קח, זה יחמם אותך.‬
‫תשתמש בזה בהדרגה, אל תיקח הכול בבת אחת.‬
‫תודה, אחי.‬
‫מה ראית?‬
‫טוב...‬
‫אין זכר לפרופסור.‬
‫הגיע לכאן היום בחור על אופנוע‬
‫והסתכל קצת על מקום החניה שלו.‬
‫רשמתי את מספר הרישוי.‬
‫שוטר?‬ ‫-לא, הוא לא לבש מדים.‬
‫הוא אפילו לא ירד מהאופנוע‬ ‫או הוריד את הקסדה.‬
‫הוא רק ישב והסתכל על החניה.‬
‫זה היה מוזר.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן, אני נשבע.‬
‫נראה לי שזה היה בחור,‬ ‫אבל המעיל טשטש את הגזרה.‬
‫לך תדע אם הסתתרו שם ציצים.‬ ‫-עבודה טובה, אחי.‬
‫מתי תספר לי מה קרה לפרצוף שלך?‬
‫בכל פעם שאני שואל,‬ ‫אתה אומר שתגיד לי בפעם אחרת.‬
‫האבא המזדיין שלי.‬
‫עם בקבוק.‬
‫הוא אהב להרביץ לאימא שלי.‬
‫אישה מסכנה.‬
‫יום אחד נשבר לי,‬
‫והרבצתי לו בחזרה.‬
‫הבן זונה...‬
‫חתך לי את הפרצוף בבקבוק בירה.‬
‫הוא גם דפק לי את העין.‬
‫מה אתה אומר!‬
‫מה עשית?‬
‫דחפתי אותו מהמרפסת.‬
‫ישבתי שבע שנים בכלא.‬
‫ועוד שבע שנים על התנהגות רעה.‬
‫אני לא חזק בדיבורים.‬
‫אתה מדבר איתי.‬
‫כי אף פעם לא נגעת בי.‬
‫תקשיב.‬
‫אם לא תראה משהו ביומיים הקרובים, עוף מכאן.‬ ‫-בסדר.‬
‫תיזהר. השוטרים בלחץ.‬
‫תודה.‬
‫פרמין, תחבר כמה שולחנות‬ ‫ותביא לילדים משהו לשתות.‬
‫בלי חטיפים, זה יקלקל להם את התיאבון.‬
‫תביא לי מאפרה.‬ ‫-מייד, גברת פורי.‬
‫אוכלים פאייה היום?‬ ‫-לא, זה יום ההולדת של ניקי.‬
‫נאכל ב"לאסטימט".‬ ‫-"לאסטימט"?‬
‫זה יהיה יקר. הם העלו מחירים.‬
‫מה קרה, צ'מה?‬
‫תולעת אמר לי שאיזה אופנוען‬ ‫הסתכל על מקום החניה של הפרופסור.‬
‫יש לי את מספר הרישוי.‬
‫קח איתך את קסטניו,‬ ‫תבררו מי הוא ומה הקשר שלו לעניין.‬
‫חייבים למצוא את המניאק הזה.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אתה יודע מה החלק הכי גרוע, צ'מה?‬
‫העסק הזה עושה לי הרגשה רעה.‬
‫וכשיש לי הרגשה רעה, משהו תמיד משתבש.‬
‫צ'מה, תמצא את הבן זונה הזה.‬
‫תמצא אותו, אחרת יהיה פה בלגן.‬
‫- משרד הרישוי -‬
‫כן. שם, מספר טלפון, תעודת זהות ו...‬
‫ניפגש בבר.‬
‫צריך גם מספר טלפון?‬
‫סליחה?‬ ‫-כתובת דוא"ל?‬
‫כן.‬
‫שלום.‬
‫- עובד מדינה גאה -‬
‫היי.‬
‫מה אתה רוצה הפעם?‬
‫דבר ראשון, דבר בשפה שלי,‬ ‫אחרת אוריד לך את הראש.‬
‫דבר שני, אני רוצה לדעת מי בעל האופנוע הזה.‬
‫שם, כתובת, דוחות חניה...‬
‫אני רוצה לדעת הכול.‬
‫אחזור ב-11:00.‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫ילד...‬
‫איך הסירה? שמעתי שהיא משהו-משהו.‬ ‫-מה?‬
‫הסירה שלך. יש לך יותר מאחת?‬
‫לא. היא אחלה.‬
‫הבוסית אמרה שלא תזדקק לה שוב, נכון?‬
‫רציתי לדעת מתי תזמין אותי להפלגה.‬
‫תשוויץ בה קצת.‬ ‫-מתי שתרצה, אחי.‬
‫תביא גם את אשתך.‬
‫תשלם לו.‬
‫אין עליי מזומן.‬
‫תשלם באשראי.‬
‫אני אשלם.‬
‫ביי, מתוקה.‬
‫ביי.‬
‫היי.‬
‫תירגע, אחי.‬
‫קח מה שאתה רוצה.‬
‫איפה קרטרו?‬
‫מי?‬ ‫-פראן קרטרו.‬
‫מה עשית לו?‬
‫אני לא יודע מי זה.‬ ‫-לא?‬
‫לא.‬
‫אני לא מכיר אותו.‬
‫אני נשבע שאני לא...‬
‫מה עשית במגרש החניה של האוניברסיטה?‬ ‫-מה?‬
‫נו?‬ ‫-איזה מגרש חניה?‬
‫מגרש החניה. אתה לא מכיר אותו?‬ ‫-לא.‬
‫לא?‬
‫תקשיב לי, ליצן,‬
‫אם לא תספר לי הכול...‬
‫נשבר לי מהחרא הזה.‬
‫אני אקח את החבר הקטן שלי,‬ ‫ואתה יודע את מי אאסוף מבית הספר?‬
‫את הבת שלך, בן זונה.‬
‫הבת שלך!‬
‫חתיכת בן ז...‬
‫תסתלקו מכאן!‬
‫תפתח! זאת אני.‬
‫בוסית.‬
‫רוצה לשתות?‬
‫אתה יודע כמה כסף השקעתי בקרקע הזאת?‬
‫מאיפה לך לדעת?‬
‫אתה יודע רק להרביץ.‬
‫צ'מה...‬
‫למה אתה חי ככה, בן?‬
‫מה אתה עושה בכסף שלך?‬
‫אני חוסך.‬
‫אעבור למרוקו.‬
‫כשאזדקן.‬
‫אקנה לי בית,‬
‫ואמות שם בשקט.‬
‫אתה אמור להיות מוקף באהוביך בשעת מותך.‬ ‫-"אהוביי", בטח.‬
‫לא למות כמו כלב.‬
‫בפעם היחידה שישבתי בכלא,‬
‫הייתי בת 28.‬
‫בחודש השני להיריון.‬
‫בלילה הראשון בכלא חשבתי שאמות.‬
‫חשבתי שאני גוססת, צ'מה.‬
‫עבר עליי לילה נורא, בן.‬
‫חשבתי שהגעתי לפסגת הסבל.‬
‫כמה טעיתי.‬
‫שני הבנים שלי נדקרו בפוארטו דה סנטה מריה.‬
‫כעבור חמש שנים...‬
‫בעלי איסידרו נרצח במכות.‬
‫אתה יודע מה נשאר לי?‬
‫יש לי שתי בנות...‬
‫שישה נכדים...‬
‫וארבע כלות מזדיינות.‬
‫ארבע כלות מזדיינות...‬
‫שחושבות שאני חייבת להן משהו.‬ ‫כלבות מחורבנות.‬
‫אלוהים יודע...‬
‫שכל מה שעשיתי, עשיתי למענם.‬
‫כדי שהם לא יצטרכו לסבול כמו שאני סבלתי.‬
‫נכנסתי לעסקים עם המניאקים הכי גדולים...‬
‫הגנבים הכי גדולים בעיר...‬
‫כדי לעשות את זה.‬
‫בוסית.‬
‫לא משנה מה תצטרכי, אני כאן.‬
‫לא, צ'מה.‬
‫עשית מספיק.‬
‫עשית כל מה שנדרש ממך.‬
‫עכשיו תורם.‬
‫עברו שנים מאז באתי לראות את המושיע.‬
‫אני מקווה שאלוהים יסלח לי.‬
‫לא ראוי לדבר על זה כרגע, פוריפיקסיון.‬
‫אז אלוהים יצטרך לסלוח לי גם על זה.‬
‫הייתה לנו תאונה.‬
‫הרגנו פועל בניין מאוריולס‬
‫שחיפש את קרטרו.‬
‫רצח בכותרות. רק זה חסר לנו.‬
‫רצח של גבר לבן.‬
‫מעניין אם היית מוטרדת ככה‬ ‫מרצח של צועני או ש‬‫חור‬‫.‬
‫נוכל לעכב את פתיחת החקירה בשבועיים.‬
‫לאחר מכן, המשטרה תחקור את המקרה.‬
‫כשזה יקרה, נצטרך לתת להם משהו.‬
‫לא אסגיר את האיש שלי.‬ ‫הסגרתי כבר די והותר אנשים.‬
‫אם את רוצה אותו, הוא פה.‬
‫תעצרי אותו בעצמך.‬
‫אני בטוחה שתוכלי להרים כמה טלפונים‬ ‫ולמצוא לי מישהו.‬
‫מה תעשי בו?‬
‫ממתי אכפת לך איך אנחנו מטפלים בעניינים?‬
‫אכפת לך רק מהנתח שלך.‬
‫התקרית באוריולס גרועה גם ככה.‬
‫מה שאת מבקשת ממני...‬
‫בעייתי מאוד.‬ ‫-המצב יחמיר אם לא נמצא את הפרופסור.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫קרטרו כנראה כבר בברזיל,‬
‫שותה קייפרינה ומזיין מולאטיות.‬
‫ברזיל?‬
‫או באיי קיימן.‬
‫זו כבר לא הבעיה שלנו. ידינו נקיות.‬
‫אם היא רוצה לחפש אותו, שתחפש.‬
‫אתה צריך לקחת כמה מסמכים לבר.‬
‫ואחר כך?‬
‫אחר כך...‬
‫זה יהיה הסוף של הצוענייה המזדיינת הזאת.‬
‫די, נשבר לי.‬
‫אני הולך הביתה.‬
‫אין לתאר. החיים שלך יפים.‬ ‫-היית צריך להתמיד בלימודים.‬
‫מה יש?‬
‫מוניוס?‬
‫- בלש -‬
‫- למכירה -‬
‫אייץ'-50, כאן הבלש אלברטו מוניוס.‬
‫פריצה ברחוב פרה קבנס 4.‬
‫אני חוזר, פרה קבנס 4.‬
‫הגעתי לזירה בעקבות טיפ אנונימי.‬
‫שלחו תגבורת. רות סוף.‬
‫- משטרה -‬
‫- שירותי לוויות סנט ויסנט -‬
‫איפה הילדה?‬
‫אצל ההורים שלי.‬
‫היא עוד לא יודעת.‬
‫אני לא יודעת איך אספר לה.‬
‫פאק.‬
‫סליחה.‬
‫אתה אחיו, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫תנחומיי.‬
‫מה קרה?‬
‫נראה שמדובר בפריצה.‬
‫אנחנו מאמינים שאחיך הפתיע את הפורץ‬ ‫כשניסה לצאת דרך החניה.‬
‫למה הוא לא לקח את המסחרית?‬
‫סליחה?‬ ‫-זה מתבקש. אחי תמיד השאיר את המפתח בפנים.‬
‫הבנתי. לא, נראה שהפורץ לקח אופנוע מסוג...‬
‫דוקאטי מונסטר.‬
‫היה לו אופנוע כזה, אבל הוא מכר אותו.‬ ‫-בסדר. למי?‬
‫למה זה משנה?‬
‫ייתכן שזה חשוב.‬
‫לי.‬
‫בסדר.‬
‫עצרו, משטרה! לא לזוז! לקרקע!‬
‫חפשו בכל מקום. פתחו את המגירות.‬
‫משטרה! לא לזוז!‬ ‫-חוסה מריה קורטס!‬
‫איפה חוסה מריה?‬
‫המפקד, תוכל לבוא?‬
‫אני מקווה שהכלב ינשך אותך, בן זונה.‬
‫אולי תתקעו כדור בכלב הזה,‬
‫ואז בעצמכם?‬
‫בכל הכוח, בן זונה.‬
‫בני זונות.‬
‫על מה אתה מסתכל, לעזאזל?‬
‫מצאת את הכסף שלך.‬
‫אני בטוחה שחצי ממנו "ילך לאיבוד".‬
‫אתה יודע שאותה אישה משלמת לשלושתנו, כן?‬
‫אנחנו מוקפים‬
‫בחומת קנים ששורשיה נעוצים בביצה.‬
‫על פני השטח היא תמירה ודקה, אפילו יפה.‬
‫אבל שורשיה מפיצים רקב בביצה.‬
‫כל אדם שניסה להיפטר מקנים שפלשו לשדה שלו‬ ‫יודע מה קורה.‬
‫אפשר לעקור את הקנים,‬ ‫לשרוף אותם, ואפילו להמליח את הקרקע...‬
‫אבל זה חסר תועלת.‬
‫בן זונה.‬
‫אחי!‬
‫רק שנינו פה.‬
‫מה עשית לפרופסור?‬
‫אין בעיה.‬
‫אתה יודע איך זה ייגמר.‬
‫אתה תקבע איך נעשה את זה.‬
‫זה דומה ליום הראשון בכלא.‬
‫אתה יודע מה יקרה.‬
‫תשעה ביולי 1989.‬
‫איך שנכנסתי לכלא,‬ ‫ראיתי שני בני זונות הולכים מכות.‬
‫הם הלכו מכות כאילו אין מחר.‬
‫היה דם בכל מקום.‬
‫עד שאחד מהם אמר שהספיק לו.‬
‫הבן זונה היה גמור.‬
‫הם לחצו ידיים, ובזה נגמר העניין.‬
‫כאילו לא קרה כלום.‬
‫לא האמנתי.‬
‫אמרתי, "מה קורה פה?"‬
‫אתה יודע מה הם אמרו?‬
‫למה הם הלכו מכות?‬
‫"לקבוע מי יזיין אותך ראשון."‬
‫ככה זה בחיים, אחי.‬
‫או שתזיין...‬
‫או שיזיינו אותך.‬
‫בוא נגמור את החרא הזה.‬