Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EN ORIGINAL FILM FRA NETFLIX
Efter novellen "Una madre protectora" af Guillermo Martínez
-Vand? -Nej tak.
-Er du sikker? -Ja. Tak.
Hey.
-Det er tidligt. Jeg vil i atelieret. -Okay.
Klokken er næsten 8.00.
Okay. Jeg går i bad.
Skat, har du noget imod, at jeg ikke tager med?
Vi bliver ikke så længe. Kom nu.
-Jeg skal tidligt op. -Det ved jeg, men...
...jeg har jo ikke holdt forbindelsen. Tag nu med.
Jeg vil gerne have, de møder dig. De vil også gerne møde dig.
Kom nu. For min skyld.
Vil du?
Denne vej.
Kom.
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Lorenzo Roys ejendele. -Ja. Selvfølgelig.
-Værsgo. -Det er det hele, ikke?
Er det alt til Roy?
Ja, det er det hele.
-Hvad med konvolutten? -Nej, den tilhører en anden indsat.
Følg med mig.
Mendoza. Døren.
Kom ind.
Sådan.
Roy. Det er din advokat.
Luk op.
Julieta.
Du må hjælpe mig.
Kom.
Hej, Lorenzo. Hvor skønt.
Jeg er glad for, at du kunne komme.
-Hvordan har du det, min ven? -Og dig?
-Du må være Sigrid, ikke? Sigrid? -Sigrid.
Sigrid? Jeg udtalte det rigtigt, ikke? Jeg hedder Renato. Sig det.
-Renato. -"Renato." Flot.
Tak, fordi du bragte min ven tilbage.
-Hej. -Du skal ikke overdrive.
-Julieta. -Hvordan har du det?
Hun er en gammel ven. Jeg mener en ung gammel ven.
Rart at møde dig. Han var min lærer for nogle år siden.
Hun har aldrig malet siden. Hun havde vel ikke en god oplevelse.
Jeg vidste ikke, at I var sammen. Tillykke.
Der er meget, du ikke ved. Vi må indhente det forsømte.
Kom ind, og lad, som om I er hjemme.
Det er så fedt at have dig tilbage, mand.
-Maler du stadig? -Ja, jeg gør.
Jeg arbejder på en serie om Sigrids eksperimenter.
-Ikke eksperimenter. Studier. -Undskyld. Jeg mente studier.
Hun er biolog og kom for at afslutte sin doktorgrad om echinodermer.
-Var det rigtigt? -Fint.
Jeg hjælper hende med at etablere et laboratorie i kælderen.
Jeg er næsten professionel videnskabsmand nu.
Fint. Tak. Du laver vel en udstilling?
Det vil jeg gerne, men jeg håber ikke, gallerierne har glemt denne kunstner.
-Hvordan mødtes I? -Noget at spise?
Nej tak.
I mit atelier. Hun studerede med mig.
Ulven mister sine tænder, men ikke sin natur. Et spørgsmål.
Kan du ikke lide alkohol, eller er du gravid?
Førstnævnte... og sidstnævnte forhåbentlig.
Ja, vi prøver at få et barn.
Lad os skåle for dit comeback
og for den lille Lorenzo. Skål.
Skål.
I blev hurtigt gift.
Ja, jeg ville gøre det rette denne gang.
Ulven blev fanget til sidst.
Det har jeg ikke set længe.
-Selvfølgelig. Renato har det. -Ja, længe efterhånden.
Goya ødelagde mit liv.
Han ødelagde manges liv. Kan du huske det?
Ja. Hvordan skulle jeg kunne glemme det?
Jeg så dig male med så megen lidenskab og lethed.
Jeg brugte timer uden resultat, så jeg lagde det på hylden.
-Okay, så det er min skyld. -Nej.
Nej, jeg fortryder intet.
Jeg har aldrig forstået, hvorfor jeg faldt for dig.
-Jeg fatter ikke, du kunne holde mig ud. -Hvem siger, jeg kunne det?
-Hvad laver du? -Jeg gav mig til at læse jura igen.
Nu arbejder jeg for et betydningsfuldt advokatfirma.
Tillykke.
Jeg kan godt huske, hvad du mener om advokater.
Og det står jeg ved, men du er en undtagelse.
-Er det den her? -Nej. Den har nogle guldtingester.
-Har du set dine døtre? -Nej. De bor hos min eks.
Jeg kan ikke lide hende.
Det var min fejl at give hende tilladelse.
-Jeg troede, at jeg kunne se dem. -Men?
Canada er langt væk.
-Den her? -Nej.
Renato var lidt for meget omkring graviditeten.
Hun virkede ubekvem. Bare han ikke skræmte hende væk.
Hun har haft en dårlig oplevelse.
Hun har haft det svært.
Jeg forstår. Vi prøver også at få børn.
Seriøst? Med Renato?
-Ja. -Hvor godt.
Det er ikke nemt. Vi er i fertilitetsbehandling.
Det er lidt af et mareridt.
Den her?
-Lorenzo? -Ja, skat.
Jeg ville finde dine ting.
-Er I sikre på, at I ikke vil blive lidt? -Ja, jeg er sikker.
-Vi kommer igen en anden dag. -Selvfølgelig.
Sig til Renato, at jeg ringer senere på ugen
for at organisere udstillingen, og...
Sig, at jeg var stolt over at se et af mine værker her.
Det skal jeg nok.
Rart at møde dig. Tak, fordi du ser efter min ven.
Jeg følger jer ud.
-Gå ind. -Fint.
-Efter Dem. -Tak.
Fra nu af siger du ikke et ord.
Det sidste, vi har brug for, er en gentagelse af den historie.
Lad mig føre ordet til retsmødet, ikke?
Hører du efter, hvad jeg siger?
Ja, jeg hører efter.
Vi skal overbevise dommeren om, at du ikke er farlig,
og at hun kan løslade dig mod kaution.
-Farlig? -Ja.
Du har givet hende god grund, ikke?
Lov mig, at du hjælper mig med en anmeldelse efter det her.
Du blev anmeldt. Hvad er der galt med dig?
Måske er du gået fra forstanden, men jeg vil have, at du ser din søn igen.
Jeg vil have, at du skal male igen. Vil du også det?
Du tror ikke på et ord af, hvad jeg sagde.
Du tror på det.
"Fornuftens søvn avler uhyrer" Francisco de Goya, 1799
-Hr. -Tak.
Hr.
-En drink? -Nej, hør...
Jeg har allerede bedt din kollega om et glas vand.
Jeg kan selv hente det, hvis det er.
Sigrid, kom her.
Stop med at give dem mad. De har fået nok.
-Det er stadig tidligt. -Der kommer ikke andre.
-Det ved du da ikke. -Hej.
-Jo, det ved jeg. -Kommer jeg for sent?
Du kommer lige til tiden.
Her er fem fremmede, og de er her kun på grund af maden.
-Vil du have en drink? -Nej.
Renato sidder i møde med nogle samlere. Han kan ikke komme.
Han kigger forbi i denne uge. Han havde dårlig samvittighed.
Det skal han ikke have.
Han hjalp mig med det her. Det er mere end rigeligt.
Har du spist?
Nej.
Sol over Gudhjem.
Retten, du ikke har lyst til at spise, hedder Sol over Gudhjem.
-Sigrid har lavet den. -Kan det spises?
Jeg løb risikoen.
Det skulle du. Hun er jo din kone.
Du har ret.
Hør, hvis du ikke vil prøve det, kan jeg tilbyde dig...
...butterdejskager.
Vi har også rakfisk og kyllingeleverpaté.
Har hun selv lavet al maden?
Ja, hun har knoklet. Mere end mig.
Hun har bestemt overstrålet mig. Ingen tvivl om det.
Du er heldig. Jeg kan ikke engang koge et æg.
Du havde andre fortrin.
-Dem har jeg endnu. -Det tvivler jeg ikke på.
Jeg så Renato i dag, og han ser meget lykkelig ud.
Du ser også godt ud.
Du ser faktisk yngre ud.
Det er...
...kærligheden.
Det er godt. Det skal du ikke blive forlegen over.
Jeg er den første, der erkender det.
D'Arcy Thompson?
Kender du ham?
Ja, jeg så hans illustrationer i en ekskærestes bog.
Han var matematiker.
En, jeg mødte efter dig.
Hele serien er baseret på hans skitser.
Han er fantastisk. Han brugte matematiske modeller til at forklare evolutionen.
Den var som voksende geometri.
Han brugte disse logaritmiske spiraler til at forklare evol...
-Hr.? -Hvad er der?
Den blonde kvinde, De var sammen med. Er det konen?
-Ja. -Hun har brug for Dem.
-Jeg er straks tilbage. -Fint.
Hvad er der sket?
Jeg har det ikke godt.
Det må være alle anstrengelserne. Er der sket noget?
Jeg er nødt til at tage hjem.
Fint. Vi tager hjem snart.
Jeg er nødt til at gå nu.
Nu.
Kan du tage af sted alene?
Jeg er gravid.
Hvad?
Seriøst?
Ja.
Hvor længe har du vidst det?
I et par uger.
Hvorfor har du ikke sagt det før?
Jeg ville være sikker.
Skat. Det er en god nyhed.
Ja.
-Er du ikke glad? -Jo.
Okay, så da Deres forbud på 90 dage var overstået,
tog De hjem for at se Deres søn, ikke?
Ingen må se min søn. Ingen må se ham.
-Det, min klient prøver at sige... -Lad ham tale ud.
-Vi prøver jo at hitte rede i det. -Hr. Roy...
-Deres søn lever et helt normalt liv. -Nej.
Han er i dagpleje hver dag.
Jeg har rapporterne fra socialrådgiveren og hans læge.
Sigrid, min søn og jeg har fastvoksede øreflipper og blå øjne.
Lorenzo er en navnkundig kunstner. Han er ikke tidligere straffet.
-Det var et enkelttilfælde. -Nej.
Det er anden gang, at hr. Roy er voldelig.
Hans isolation og afstanden til hans nyfødte søn
kunne være årsag til hans ustabilitet.
Deres klients forklaring giver jo ingen mening.
I denne sag bør vi overveje psykiatrisk behandling.
Nej, det er for meget. Måske en rapport fra en ekspert.
Hvad fanden taler I om?
Jeg har ikke brug for behandling. Jeg fejler ikke noget.
Jeg tror, at det ville være passende.
-Jeg er ikke tosset! -Det er ikke Deres afgørelse.
Jeg er ikke tosset!
-Tak. -Farvel.
-Vil De vide kønnet? -Nej.
Har I truffet beslutning om klinikken?
Vi vil have det derhjemme.
Må jeg spørge hvorfor?
Det var sådan, jeg blev født. Jeg vil følge traditionen.
Bare I er klar over risikoen, så er det jeres valg.
Det er mere farligt på hospitalet end derhjemme.
Der er ingen hospitalsvira derhjemme.
For ikke at nævne dette lands misforståede præference for kejsersnit.
Det kommer der ikke noget godt ud af.
Vores baby skal ikke indlægges.
-Der er stadig tid til at beslutte det. -Tak.
-Barnet har det godt. -Ja?
Jeg vil rekvirere nogle rutineundersøgelser.
Jeg har problemer med dannelse blodpropper.
Muligvis på grund af protrombinmutation.
-Der er risiko for trombofili. -Er De læge?
Biolog. Jeg har selv taget mine prøver.
Ingen ville tage dem så tidligt.
Jeg skal i heparinbehandling så hurtigt som muligt.
Jeg henviser Dem til en hæmatolog, der er specialist i disse sager.
Specialisten har først tid om to uger.
Resultaterne på prøverne vil tage én uge til.
Det er lidt for sent til den tid.
Jeg har allerede haft en spontan abort. Jeg vil ikke igen.
Jeg kan ikke give Dem noget uden diagnose.
Især ikke kortikosteroider eller heparin.
Jeg forstår.
Tak for alt. De har været meget venlig.
Jeg venter udenfor.
Vil De vide, hvilket køn det er?
Det er en dreng.
De er vores tredje fødselslæge. Undskyld mig.
De tænker kun på fødslen. Der er andre risici under graviditeten.
Slap af. Mine to døtre blev født med hjælp fra en fødselslæge
på et hospital ved kejsersnit, og der skete ikke noget.
Er de her med deres far?
-Hold op. -Så må der være sket noget.
Undskyld. Det mente jeg ikke.
Okay. Vi gør følgende.
Vi får fat i en jordemoder.
Overlad det til mig. Jeg finder den rette.
-Okay. -Ja?
Da Lorenzo kom, var han ude af kontrol.
Han havde svært ved at falde til ro, passe tidsplanen og falde til.
-Gav I ham medicin? -Ja.
Vi gav ham haloperidol, som er antipsykotisk medicin.
Den beroligende medicin blev nedtrappet, efterhånden som han blev mere stabil.
Hvad er diagnosen?
Det var ikke nemt at nå frem til en.
Lorenzo lider af Capgras' syndrom.
Hvad er det?
Manglende forbindelse mellem det visuelle identifikationssystem
og den emotionelle hukommelse.
Han er overbevist om, at en nær slægtning
er blevet byttet ud med en identisk bedrager.
En slags dissociation mellem hans følelser og minder.
Miguel, døren.
Jeg mener, at Capgras' syndrom
i dette tilfælde er midlertidigt.
Ansigtsblindhed,
som er forårsaget af traumet over hans seneste skilsmisse.
Men han har det godt.
Han har det godt.
Lorenzo.
Du har besøg.
Lorenzo.
-Hej. -Hej.
Nå?
-Hvordan har du det? -Godt.
Synes du om det?
Ja, det gør jeg.
Der var en gang, hvor vi var bløddyr omgivet af vand.
Ligesom vores lille Henrik.
Hvad er der?
Der er noget ved lugten, der gør mig skidt tilpas.
Det kan ikke være oliemalingen.
Jeg ved det ikke, men det gør mig skidt tilpas.
Den har ikke indeholdt bly eller giftige stoffer længe.
Hvorfor skændes om det? Jeg siger, at det gør mig skidt tilpas.
Jeg skændes ikke.
Jeg siger ikke, at du skal stoppe,
men skal du absolut gøre det midt i huset?
Fint.
-Okay. -Ja.
-Hvad laver du? -Lorenzo...
-Hvad er det? -Min kur.
Hvilken kur? Hvem har ordineret den?
-Ingen vil have barnet mere end mig. -Men du kan ikke behandle dig selv.
-Nej. -Jo.
-Det kan du ikke, Sigrid. -Jo, jeg kan.
Jeg vidste ikke, at du ville blive spærret inde så længe.
Jeg satte dem i arbejde.
Tak. Hvad skylder jeg?
Glem det.
Hvornår må jeg se Henrik?
Du må være tålmodig.
Jeg ved godt, at det er svært.
Dommeren gik med til at løslade dig indtil retssagen.
Men du skal følge den psykiatriske behandling.
Du må ikke nærme dig huset i den periode.
Ellers ryger du direkte i fængsel. Det er du med på, ikke?
Jeg er ligeglad med mig.
Det er ham, der er spærret inde.
-Han er i fare. -Jeg forstår.
Nej, for du er ikke mor.
Du kan ikke forstå mig.
Du vil forstå det, når du får børn.
Jeg kan ikke hjælpe dig. Du må finde en anden advokat.
Hvad?
Din hånd bløder, Lorenzo.
Det er Gudrun. Hun hjalp med min fødsel, og så var hun min barnepige.
Hun skal bo hos os, til babyen er født.
Bliver hun?
-Hvor? -Her. På loftet.
-Det har vi ikke talt om. -Selvfølgelig har vi det.
Vi blev enige om at få nogen til at hjælpe under fødslen.
-Har du glemt det? -Nej.
Der står noget desinfektionsmiddel på hylden i kælderen.
-Kom noget på, og forbind det. -Ja.
MENNESKELIG EMBRYOLOGI
Jeg skaffede alt, hvad jeg kunne.
Her er bilnøglerne. Den er parkeret rundt om hjørnet.
Her er alle dine piller.
Jeg købte den her til dig, så du bedre kan holde styr på dem.
Du aner ikke, hvad vi har gjort for at få dig ud af det her.
Julietas sidste behandling var smertefuld. Det var lavt.
Jeg ved godt, at det var forkert, men jeg...
Jeg ville ikke sige det, jeg sagde.
Du mener ikke, hvad du siger og gør. Alle er bekymrede for dig. Selv Sigrid.
Da du så Sigrid, så du da Henrik?
-Nej. Han var vist i dagpleje. -Hvad med kælderen?
-Så du den? -Hold op, Lorenzo.
Hold op.
Vi har bakket dig op indtil nu. Nu må du klare dig selv.
-Hvad er der? -Hun spørger, om du ikke kan lide maden.
Jeg er ikke sulten.
Undskyld.
Jeg går i seng. Kom.
Om et øjeblik. Jeg skal lige være færdig her.
Godnat.
Du har lavet alt om.
Undskyld, Lorenzo.
Vi fjernede stimulanserne.
-Det er på Gudruns anbefaling, skat. -Jeg brugte ingen stødende farver.
Alt virker stødende på en baby.
Derfor sagde jeg det også tidligere.
Væggene skal være lyse.
Gudrun synes, at jeg skal sove hos babyen til at begynde med.
Du kan sove sødt, mens jeg ammer.
Det er bedst for alle, hvis du er udhvilet.
Det skal nok gå alt sammen.
Det lover jeg.
Sigrid?
Sigrid!
Luk op.
Sigrid, bed Gudrun om at lukke op.
Hvad...?
Hvorfor gør du det imod mig?
Hvorfor har du låst mig ude?
Sigrid...!
Hej, skat.
Så, skat.
Det er okay, skat.
Tag et stykke kridt.
-Leder du efter nogen? -Ja.
-Jeg er Henriks onkel. -Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg var i nærheden, så jeg ville se ham.
Jeg kan ikke lukke dig ind uden tilladelse. Jeg kan ringe til moren.
Nej, det er der ingen grund til. Jeg ville bare kigge.
-Kan du hente ham? Det går hurtigt. -Han er lige her.
Undskyld, men du skal gå.
Lorenzo, årets far.
-Hvordan har du det? -Tillykke.
Han lod os vente.
Det minder mig om de kinesiske dynastier, hvor barnet blev holdt skjult.
Undskyld mig.
-De låste dem inde. -Skoene.
-Hvad? -Vil I godt tage dem af?
Ligesom i "Den sidste kejser", Bertoluccis film.
-Vi har købt en lille ting. -Det skulle I ikke have gjort.
-Er det den rigtige størrelse? -Ja.
Ja? Kan du så ikke lide farven?
Nej, men Sigrid køber 100 % bomuld. Ingen farver og...
-I kan lægge jakkerne her. -Tak.
Og ingen mønstre. Men jeg kan bytte den.
-Okay. -Du ser godt ud.
Ja, jeg er meget...
...lykkelig.
Selv om det er mit tredje barn, er følelsen den samme.
Kom ind.
-Er I ved at male? -Nej.
-Nej.
I har privilegiet af at være de første, der ser Henrik.
Vil I have kaffe?
Lad os gå. Vi kom, vi fik kaffe. Vi har gjort, hvad vi skulle.
Nu ikke så urolig. Lad os vente lidt længere.
Lad os gå.
Vent.
Det dufter godt.
Vi kan da komme igen en anden gang.
Nej. I skal se ham i dag.
Helt ærligt. Vi kan komme igen senere.
-Hils Sigrid fra os. -Nej. Hun ved, at I er her.
I 6 måneder har hun ikke været ude.
Hun har ikke været ude og heller ikke barnet.
Hun siger, at Henrik lider af lysskyhed. Derfor er lyset dæmpet.
Det er nok tiden efter graviditeten... Hvad hedder det nu?
Postpartum.
Der er gået 30, 40, 60 dage. Den periode er slut for længst.
-Hvad siger børnelægen? -Børnelægen? Der er ingen.
Det forstår jeg ikke?
Hun er sin egen børnelæge. Hun og den gamle kone.
De undersøger ham. De stiller diagnose. De lukker ham inde. Han kommer ikke ud.
Hvad siger hun, hvis du vil tage ham med ud?
Det er umuligt.
Jeg får ham for at hjælpe på hans fordøjelse.
Men han bliver på værelset med lyset dæmpet.
Fire gange om dagen. Det er min eneste kontakt med ham på en god dag.
Vi kommer igen, når I er faldet lidt til ro.
-Ja. -Nej.
Bliv her. Jeg er straks tilbage.
-Jeg kommer snart. -Vent, Lorenzo.
-Hej, Sigrid. -Hej.
Tillykke.
-Tak. -Hej, Henrik.
-Sover han? -Meget. Han er en engel.
Vi har købt en lille gave til ham. Bare du kan lide den.
Se.
Den er smuk. Tak.
Det er ikke 100 % bomuld.
Det er der nærmest intet, der er mere.
Vi går nu, så babyen kan hvile sig.
Tak for jeres forståelse.
Farvel.
Nå?
Hvor er han sød.
Ja.
Tillykke.
Tak.
Han vil ikke spise det.
Dine sko!
Han har spist det i tre dage. Det er først nu, han laver vrøvl.
Han må have feber.
Lad mig ordne det. Han kan ikke lide, at du kigger på ham.
Kan han ikke lide det? Stop. Han vil ikke spise det. Stop!
-Råb ikke ad ham. -Det gør jeg ikke.
Gå med dig.
Han er varm. Min stakkels baby.
Ti stille.
Pas dig selv.
Hvorfor har du taget ham op?
-Giv mig bilnøglerne. -Henrik må ikke komme ud.
-Jeg kører ham på hospitalet. Nøglerne! -Nej.
Nej.
Taxa.
Hallo! Taxa.
Gámes, Fernanda?
Kom indenfor.
Sådan, ja.
Så...
Lad os se denne side.
Han har kun lidt feber.
Det er almindeligt for hans alder. Vi venter og ser, når den er faldet.
Sygesikring?
Nej. Han har ingen.
Er han allergisk over for noget medicin?
Han får ikke medicin.
Så jeg ved det ikke.
-Bliver han ammet? -Ja, selvfølgelig.
-Hvor er hans mor? -Derhjemme.
-Hvad er der sket med din hals? -Ikke noget.
Der kan gå betændelse i rifterne. Lad os få dig undersøgt.
Det behøves ikke. Jeg har det fint. Tak.
Vi står ved døren med moderen.
Her. Lægen siger, at hans feber er normal.
-Han har det fint. -Gå ind.
Hallo!
-Hvor skal De hen? -Hvad er det for noget?
Der er blevet anmeldt husspektakler. De må ikke gå ind.
-Men jeg har ikke gjort noget. -Anmeldelsen er foretaget.
-Find et sted at være. -Sigrid!
Men det er jo mit hus. Sigrid!
-Er alt i orden? -De må ikke gå ind.
-Okay? -Nej. Det er mit hus. Det er ikke okay.
-Hvorfor må jeg ikke gå ind? -Det har jeg sagt. Fald ned.
-Gør ikke tingene værre. -Gå, eller vil De hellere med os?
Gå.
Er du okay?
Hvad er der sket?
Må jeg komme ind?
Ja.
Vi holdt os til planen, ikke?
Har du taget din temperatur?
Spørger du seriøst om det?
Fint.
-Hvad siger hun? -At han slog hende.
-Slog han hende? -Ja.
Godmorgen.
-Hej. -Godmorgen.
Jeg kommer fra retten.
Du har fået forbud i 90 dage.
Hun har indgivet skilsmissebegæring.
Jeg fatter det ikke.
Er der ingen juridiske muligheder for at beskytte en dreng imod en gal mor?
-Lorenzo, du slog hende jo. -Mig?
-Jeg slog hende ikke. Hun angreb mig. Se. -Har du drukket igen?
I går var du totalt stiv.
Jeg drak bagefter. Ikke før. Jeg sværger.
To år uden en drink. Jeg havde ikke drukket i to år.
Prøv at sætte dig selv i dommerens sted.
Hun er nordmand med en doktorgrad. Hun kan klare sig selv.
Og en kunstner med hang til druk, som har mistet kontakten til sine døtre.
Ja, jeg har mistet mine to døtre.
Men jeg vil ikke miste Henrik. Ikke over noget, jeg ikke har gjort.
Vi er på din side, Lorenzo. Kan vi bede om samværsret?
Ja.
Vi kan fremskynde skilsmissesagen, men der sker intet i 90 dage.
-Du må have tålmodighed. -Har du et sted at bo?
-Nej. -Du kan bo her.
Gæsteværelset er dit. Bare til der er kommet ro på.
-Jeg vil ikke være til besvær. -Du er ikke til besvær, Lorenzo.
Kom og sæt dig ned, så får du en kop kaffe.
TRE MÅNEDER SENERE
Godmorgen.
Du er tidligt oppe.
-Jeg fik ikke meget søvn. -Gjorde du ikke?
-Det er i dag. -Ja, selvfølgelig.
Her. Hvad synes du?
Fedt. Hovedet vipper.
-Og det her. -Han vil elske det.
Jeg har fundet en lejlighed. Hvis alt går vel, flytter jeg i næste uge.
Godt.
Har du lagt mærke til det?
-Hvad? -Hvordan alt falder på plads.
Det håber jeg.
Goddag.
Hej.
Se.
Se her.
Jeg har lavet den.
Se.
Nej.
Hvor er min søn?
Nej. Hvor er min søn?
Henrik!
Sigrid!
Sigrid?
Nej.
Luk op.
Sigrid.
Luk op.
Giv mig min søn.
Sigrid!
Luk op.
Luk op, Sigrid!
Luk op.
Hvad sker der? Hold op med det.
-Hjælp mig. -Fald ned.
Hjælp mig nu.
Hjælp mig.
-Min søn er derinde. -Fald ned.
Santos, tag ham med.
Kom så. Af sted.
Fald ned.
Jeg kommer.
Kom ind. Vent her.
Stå stille.
Sådan.
Luk op, Mendoza.
Af sted.
Jeg har en gæst med.
-Hej. Har De noget id? -Ja.
Fint.
Farvel.
De må vente udenfor. De kan ikke komme ind uanmeldt.
-Det er okay. Jeg kender hende. -De kan ikke komme ind...
Undskyld. Jeg kunne ikke stoppe ham.
Skidt med det. Det er fint.
Tak.
Hvad laver du?
Jeg har det her med til dig.
-Jeg kan ikke tage imod det. -Det er ikke en gave.
Det er betaling for alt det, du har gjort.
Jeg kan stadig ikke.
Sådan. Ikke for noget, men det andet lignede et møbel.
Det er bedre. Se energien, styrken og farverne.
Du burde skifte briller.
Det var vel derfor, sekretæren ikke lod mig komme ind.
Eller fordi jeg sagde, at jeg er på antipsykotisk medicin.
Det ligner ikke et advokatkontor.
Jeg vil gerne undskylde for det, jeg sagde i bilen.
Du har gjort alt rigtigt.
Det fortjente du ikke. Jeg var forkert på den.
Tilgiv mig.
Fint.
Nå?
Er du stadig i behandling?
Nej.
Det nytter ikke at prøve nu.
Vi overvejer at adoptere.
Hvad med dig?
-Fandt du en specialiseret advokat? -Nej.
Jeg ville ikke fortælle det samme og blive betragtet som en galning igen.
Jeg foretrækker en advokat, der ikke dømmer.
Jeg har jo sagt, at jeg ikke er interesseret.
Se.
Jeg fik det her i går.
Læs det.
Vil du ikke nok kigge på det?
Wow.
Hun giver dig lov til at se ham.
Hun siger, at du ikke er farlig for hendes søn.
Du havde vel en forkert opfattelse af din eks.
Det ser sådan ud.
Det var derfor, jeg kom til dig.
Jeg har brug for en mægler.
-Det er ikke mit speciale. -En sidste gang.
Jeg beder dig.
Støt mig en sidste gang.
Hej.
Hej...
Se. Ser jeg faderlig ud? Kan du lide dem?
-Jeg elsker dem. -Godt.
Denne vej.
I henhold til paragraf 438 foreslår fru Jensen
samværsret og fælles forældremyndighed.
Henrik vil tilbringe halvdelen af tiden hos hver af forældrene.
Lorenzo har haft det svært, men han er et godt menneske.
Jeg vil gerne, at Henrik får en familie som ethvert andet barn.
Jeg er glad for, at Henrik er din førsteprioritet.
Med hensyn til Henriks ret til en familie
skal vi nå til enighed
vedrørende paragraf 645 stykke C.
Tilladelse til at forlade landet?
Min klient ønsker, at hendes søn møder familien i Skandinavien.
Nej. Det vil jeg ikke tillade.
-Hr. Roy, vi kan gøre det uden Dem. -Jeg forstår ikke.
De har stadig en betinget dom.
-De kan ikke genkende Deres søn. -Den psykiatriske rapport er forkert.
Jeg lider af Capgras' syndrom, så jeg kan ikke genkende ansigter.
Men jeg kan genkende ansigterne her. Deres, min advokats og min ekskones.
Det er kun min søns ansigt, jeg ikke kan kende.
-Er det ikke underligt? -Fald ned.
Vi vil ikke diskriminere Dem.
Henrik har ret til hele sin familie.
Faderens side og moderens side.
Det står ikke til diskussion.
Det, De foreslår, er jo afpresning.
De bruger Henrik som gidsel. Svaret er nej.
Fint. Hvis ikke vi kan nå til enighed, trækker vi tilbuddet tilbage.
-Vi anmoder om tilladelse til at rejse. -Kom, Lorenzo.
-Fint. -Jeg vil se min søn.
Jeg skriver under på alt, bare jeg må se ham.
Jeg vil se ham i morgen.
I morgen?
Går du med til det?
Ja.
Jeg udarbejder aftalen til underskrivning.
-Er du sikker på det her? -Ja.
Hej.
Hej, Henrik.
Sådan.
-Klarer du den? -Ja.
Hej, Henrik.
-Lad mig spænde den. -Hvor er han smuk og så stor.
Hej.
Skal vi ud at køre med far?
Hej.
Er du glad?
Jeg vil gerne, at Renato ser ham. Kan vi tage hjem til dig?
Det er meget bedre end min lille lejlighed.
Ja.
Her, Renato. Sig "Renato".
Han er så smuk.
Han ligner mere en argentiner nu.
Ved du, hvor meget din far har kæmpet for at være sammen med dig?
Du aner ikke, hvor hårdt han har kæmpet.
I kæmpede hårdere end mig. Jeg har ingen ord til at udtrykke min tak.
Det er det, man har venner til.
I er hans gudforældre.
-Virkelig? -Her. Giv ham flasken.
-Mig? -Det er mig en ære.
-Okay, lad os se. -Jeg går på toilettet.
-Langsomt, ikke? -Første drink med din gudfar.
-Kom op til gudfar. -Langsomt.
-"Min gudfar skal give mig mad." -Langsomt.
-Du vokser dig stærk. -Ja.
Hej, hej.
Er Lorenzo ikke sammen med dig?
-Jeg troede, han var her. -Nej.
Lorenzo?
Lorenzo, er du okay?
Lorenzo!
Han er gået.
Hvad mener du?
Han er gal. Du sagde til dommeren, at du er ansvarlig for ham.
Hvad gør vi?
Jeg ved det ikke.
Søn!
Han svarer stadig ikke. Han ser ham aldrig igen.
Lad os tage hen til mor.
Jeg går. Hold ham.
-Kom op til din gudfar. -Sådan.
Julieta!
Det er Lorenzos bil.
Det er Lorenzos bil!
Vær venlig at komme med mig.
Undskyld mig.
-Lad ikke andre komme ind. -Javel.
Det gør mig ondt. Jeg ved, at I var tætte.
-Hvor er Sigrid? -Hverken hun eller den gamle kone er her.
Hvad skal der ske med Henrik?
Han kommer i pleje, til vi kan kontakte en slægtning.
Vi er hans gudforældre. Vi kan tage os af ham.
Fint. Jeg underretter dommeren.
Undskyld mig.
Lad os tage hjem.
Ja, skat.
TO ÅR SENERE
Ikke træde på revnerne. Ligesom jeg sagde. På tåspidserne.
Hvor skal jeg gå hen? Denne vej?
Vis mor, hvordan du går balancegang.
Flot!
Sådan.
Vil du flyve?
-Lad os se. -Vil du flyve?
Ja. Okay. Kom her.
Henrik, den flyvende mand.
-Nej, ikke træde på revnerne. -Hvad? Jeg trådte ikke på dem.
-Vil du have is? -Okay, lad gå.
Du kan sidde her.
Se.
-Is? -Chokolade?
Ja. Chokolade!
-Så stor? -Hvor er min ven?
Jeg er straks tilbage.
-Hvor stor? -Hvor er han?
Sten, saks, papir.
Du vinder.
Tekster af: Kim Nielsen