Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ahoj...
HLAS ASHRAFA MARWANA
...jde o tvou knihu. Zavolej mi na mobil. Díky.
Ahoj, můžeš mi zavolat kvůli té knize? Díky.
Ahoj, dobré odpoledne.
Zavolej mi, jsem ve tvé knize. Díky.
CARLTON TERRACE 24, LONDÝN
Okolo jedné hodiny Ashraf Marwan,
egyptský super špion,
vypadl z balkonu
na Carlton Terrace v centru Londýna.
Záchranáře poslali...
HISTORIK
...k záhonku s růžemi.
Řekl pár slov
a zemřel.
Když jsem se to dozvěděl, hlavou se mi honila spousta věcí.
Uvažoval jsem, jestli ho shodili.
Nebo skočil sám?
Hlavně v Egyptě se říkalo, že to nebyla nehoda.
Byla to vražda.
V Palestině v roce 1948
vyhlásili Židé Stát Izrael.
Následujícího dne do něj vpadli Egypťané a Arabové.
ARABOVÉ A IZRAELCI VE VÁLCE
Celé roky se proto státy Izrael
a Egypt nenáviděly.
KÁHIRA, EGYPT
Ashraf Marwan byl jeden z nejznámějších moderních špionů
a stál centru tohoto konfliktu.
Je ironií, že Izrael považoval Marwana za nejlepšího agenta všech dob.
Byl hlavním zdrojem...
BÝVALÝ VELITEL MOSADU
...izraelské rozvědky.
Jen málo agentů v minulosti dokázalo zajistit tak...
BÝVALÝ VEDOUCÍ ZPRAVODAJSKÉHO VÝZKUMU OZBROJENÝCH SIL IZRAELE
...užitečné informace. Ohromné.
Jeho smrt je záhadou.
Říkalo se, že to byla vražda.
A jen o den dříve
mi řekl, že se bojí o svůj život.
Ale kdo to udělal?
Egyptská rozvědka...
IZRAELSKÝ ZPRAVODAJSKÝ EXPERT
...Marwana zabila. Zradil je.
Izraelci věří, že to byl jejich člověk,
ale on je ošálil, aby mu věřili.
EGYPTSKÝ ZPRAVODAJSKÝ EXPERT
Egyptu sloužil dobře.
Mona, manželka Ashrafa Marwana, věřila...
NOVINÁŘ
...že ho zabili Izraelci.
AGENTI MOSADU MI ZABILI MANŽELA, TVRDÍ MARWANOVÁ
Když o tom teď přemýšlím,
pořád se ptám sám sebe: „Byl jsem odpovědný?“
To já jsem světu odhalil jeho tvář.
27. června 2007 mi zavolali
kvůli záhadné smrti, ke které došlo jen o pár hodin dřív.
Byl jsem zvědavý. Kdo by nebyl?
Jako novinář jsem to chtěl rozlousknout.
Nejpalčivější otázka byla, jak zemřel.
Byla to vražda?
Sebevražda? Byla to náhoda?
To je to místo, odkud vypadl.
Vypadl z pátého patra.
Rodina tvrdila, že měl spoustu plánů.
Plánoval rodinné návštěvy.
Ten den měl tamhle v budově pracovní schůzku.
Proto je rodina přesvědčená,
že dohady o jeho sebevraždě jsou nepravdivé.
Chtěl jsem pravdu.
Jenže to se ukázalo daleko těžší, než jsem čekal.
V den, kdy zemřel,
mi měl zavolat.
Myslel jsem, že mám špatný signál.
Šel jsem se podívat nahoru, jestli mi nenechal vzkaz.
Jenže nic.
Vždycky mě zajímaly války Středního východu.
Když jsem byl v armádě, mluvilo se o super špionovi,
který spolupracoval s izraelskou rozvědkou.
Cenzoři izraelské armády
se ale postarali, aby se o tom nikde nepsalo.
Velké tajemství.
Šest Arabů zabito na Západním břehu, sedm v Gaze.
Když v roce 1987 propuklo palestinské povstání,
byl to pro mě bod zlomu.
Viděl jsem, jak izraelský voják mlátí Palestince.
Přišlo mi to šílené.
Způsobujete Palestincům stejnou bolest,
jakou jiné národy způsobovaly Židům.
A nevrátím se,
dokud to násilí neustane.
Vážný problém. Ahron Bregman se nevrátí.
Emigroval jsem do Británie.
Když jsem dokončil doktorát o arabsko-izraelském konfliktu...
nastoupil jsem na Katedru válečných studií
na King's College v Londýně.
Mluvili jsme o tom špionovi, nebo ne?
- Jo. - Dobře.
A vydal jsem šest knih,
které neznáte.
To byl vtip. Vystřihněte to.
To použiju.
V roce 1998
jsem byl konzultant u velkého dokumentárního filmu.
Dělal jsem rozhovor s velitelem vojenské rozvědky v Izraeli,
generálem Elim Zeirou.
Když ten rozhovor skončil,
stáli jsme na chodbě
a on řekl něco, co mi převrátilo svět naruby.
Řekl, že hlavní špion Mosadu
byl dvojitý agent.
Byl jsem naprosto v šoku.
Co vyplývalo z toho, že byl dvojitý agent?
Pokud byl dvojitým agentem během jedné z nejdůležitějších válek
Středního východu...
JOMKIPURSKÁ VÁLKA
...pak by všechny informace,
na kterých Izraelci stavěli svá rozhodnutí, byly zpochybněny.
Izraelci jsou na rozvědce závislí.
Rozvědka nesmí udělat chybu.
A pokud ji její nejlepší špion oklamal,
zničí jí to pověst.
BÝVALÉ SÍDLO MOSADU
Rozvědka se proto snaží...
Takže Amosi...
má zájem na tom,
BÝVALÝ VELITEL OPERACÍ V EVROPĚ
...ten příběh zachovat nedotčený.
Je to citlivé téma.
Mladý Bregman byl strašně motivovaný.
Po takovém příběhu jsem vždycky toužil.
Ale pak jsem si uvědomil, že to může být velice nebezpečná hra.
KÁHIRA, 1967
Ashraf Marwan byl
syn armádního generála.
V tom lidé vidí vyšší společenský status.
Vystudoval chemii.
A v té době
se seznámil s Monou,
dcerou Gamala Abdela Nassera,
egyptského prezidenta.
Zamilovali se.
On dobře věděl,
komu vlézt do pelechu.
Vzal si Nasserovu dceru. Dceru všemocného Nassera.
Nasser byl pro Araby jako bůh.
Idol.
Nasser.
Rok 1967 byl pro Nassera krizový.
SOCIOLOG, UNIVERZITA CAMBRIDGE
Izrael na zemi rozdrtil egyptské vzdušné síly.
ŠESTIDENNÍ VÁLKA, 1967
A pak Egypt ztratil Sinajský poloostrov.
Egypt nechápal, jak se to mohlo stát.
Pro sebevědomí země to byla rána.
Začal proces obnovy armády
s jediným cílem: rozpoutat válku.
Získat znovu Sinaj
a obnovit pýchu, kterou Egypťané cítili
před rokem 1967.
Marwan přišel do Nasserovy rodiny v krizovém momentu.
Chtěl být důležitý,
ale Nasser mu nesvěřil mise,
které Ashraf Marwan čekal,
že dostane, když se do rodiny přižení.
Nasser...
cítil, že ten muž si jeho dceru nevzal kvůli její povaze.
Vzal si ji, protože byla dcerou prezidenta.
Proto dal Nasser Marwanovi ve své vládě nižší pozici.
Bylo to jako s politickým protivníkem.
Držíte si ho u těla a pod dohledem.
Nedáte mu dát volnost, aby nedělal potíže.
Ashraf se cítil svým způsobem ponížený a potrestaný
a Nassera začal nesnášet.
Proto s ženou odjel do Londýna.
Doma se ale říkalo...
a proslýchalo,
že miloval život na vysoké noze.
Taneční kluby,
restaurace...
život nad možnosti...
obyčejných Egypťanů.
Nasser žil velice skromně
a přišlo mu to obrovsky trapné.
Nasser je přesunul zpět do Káhiry.
Ashraf měl pocit, že je k Nasserovi připoutaný.
Chtěl se proto tchánovi pomstít.
Šestidenní válka byla pohromou pro Egypt
a nevídaným vítězstvím pro Izrael.
Představitelé Izraele tomu říkají vyhlazení egyptských sil na Sinaji.
Egypt přísahal pomstu.
Hned po Šestidenní válce roku 1967
byla možná válka s Egyptem
hlavní prioritou Mosadu.
Nasser začíná posilovat spojenectví.
Každá země a každá vláda musí řešit úmysly svých nepřátel.
A čím víc o nich víte...
BÝVALÝ AGENT MOSADU
...tím lépe dokážete předejít válce.
Proto bylo vojenské zpravodajství pro Mosad opravdu velmi důležité.
Mosad...
odpovídá za...
sběr a zvláštní operace.
POMSTA ZA MASAKR IZRAELCŮ NA OLYMPIÁDĚ V MNICHOVĚ
VÝBUCH AUTA GHASSANA KANAFANIHO
ÚNOS MORDECHAIE VANUNUA
ATENTÁT NA:
Tohle není CIA.
CIA se zajímá o celý svět.
Má agenty v Jižní Americe, v Africe.
Možná na severním pólu. Nevím. Po celém světě.
Tady v Izraeli je to úzce zaměřené.
Úhlavní nepřátelé.
Můžete mi popsat svou práci a roli při práci v terénu?
Ne, raději ne.
V roce 1967
jsme začali hledat informace,
které by buď potvrdily,
nebo vyvrátily
budoucí válku s Egyptem.
LONDÝN – ČERVEN 1998
Máte nějaké obavy v souvislosti s odhalením špiona?
Víte, Tome...
Mosad by mohl být velice nebezpečný.
A odhalení jednoho z jejich špionů
mě mohlo ohrozit.
Ale musel jsem to vědět.
Bylo to riziko a hazard. Jsem trochu nezodpovědný.
Co vám na to řekla žena?
Věděl jsem, že by ji nepotěšilo,
že se do takové věci zaplétám.
Byla daleko odpovědnější a opatrnější než já.
Proto jsem jí o svých špionských hrách nic neřekl.
Prošel jsem stovky článků
a knih a hledal jsem vodítka, kdo to byl.
Přečetl jsem všechno,
na co jsem přišel.
A pak se ke mně dostala klíčová kniha.
Byla to biografie Eliho Zeiry.
Muže, který mi řekl, že existoval dvojitý agent,
který ošálil Mosad.
Zeira píše o nejmenovaném špionovi.
Pak zmínil tři lidi, kteří se účastnili schůzky v Riyadhu.
Krále Faisala ze Saúdské Arábie, Sadata a třetího muže.
Přišlo mi podezřelé, že Zeira nezmínil jméno toho třetího muže
v kapitole, která je celá o tom špionovi.
Člověk si říká, proč tam není.
- Takže proto, že tam není... - Ano.
Proto, že tam chyběly informace...
Byl to redakční zásah.
Proč to tam chybí?
Možná nezmiňuje jméno,
protože se ho někdo snaží ukrýt.
Ale je tam odkaz na Robinsona, strana 136.
A tady je třetí muž – Dr. Ashraf Marwan.
Když jsem to viděl,
zatočila se mi hlava.
Něco mi říkalo, že jeho jméno je důležité.
Ashraf Marwan.
Byl to kvalifikovaný odhad.
TEL AVIV, IZRAEL
Poslal jsem Zeirovi fax.
Doufal jsem, že zareaguje a jméno potvrdí.
Riskl jsem to.
On ale odpověděl:
„Neodhalím.“
A to byl problém.
Uvažoval jsem, jestli je ale něco za tím, že to Zeira nepopřel.
Říkal jsem si, že jsem možná na správné cestě.
A odmítl jednání, dokud se nestáhnou...
KÁHIRA, EGYPT – 28. ZÁŘÍ 1970
...arabský svět se vzpamatovává z utržené rány.
Ožehavou situaci na Středním východě dále zkomplikovala
nečekaná smrt egyptského prezidenta Nassera.
Tento muž, Anwar Sadat, převzal prezidentovo místo.
SADATOVA PŘÍSAHA
Velké ryby Nasserova režimu...
byly...
se Sadatem nespokojené.
Byla to tak trochu rebelie.
A...
Ashraf byl velice mazaný. Prozíravý.
Marwanovi se nějak dostal do rukou archiv
a předal ho Sadatovi.
Sadat z něj použil informace
a dostal své nepřátele k soudu.
PROCES SADATOVÝCH NEPŘÁTEL
Pro Marwanovu budoucí kariéru bylo nezbytné,
aby Sadatovi ukázal svou oddanost
i za cenu toho, že vrazí Nasserovým nejbližším nůž do zad.
TREST: DOŽIVOTÍ
A Sadat se mu odvděčil.
Udělal z Ashrafa
tajemníka prezidenta.
Stal se součástí
Sadatova okruhu.
V té době mu nebylo ani 30.
Byl nejmladším mužem, který ten post kdy zastával.
Ale jak znám Ashrafa Marwana,
každý krok vycházel z toho, co bude dál.
Byl jsem si jistý, že ten špion byl Ashraf Marwan.
Ale potřeboval jsem důkaz.
Proto mě napadlo, že redaktor Zeirovy knihy,
Rami Tal,
by se jménem agenta mohl pomoct.
Redaktor to se Zeirou určitě probíral, takže jsem vymyslel plán.
Pak jsem odletěl do Tel Avivu.
Ronnie Bregman si chtěl ověřit, že má správné jméno.
Já to jméno znal.
Ale řekl jsem mu: „Ronnie, to jméno neznám.
A i kdyby ano, neřekl bych ti ho.
To jméno neznám. Netlač na mě.“
Tak to proběhlo.
Po deseti minutách rozhovoru,
když se uvolnil, ale ještě mě neměl plné zuby,
jsem se mu podíval do očí...
A Ronnie řekl:
„Znám jméno toho super agenta.“
A já povídám: „Gratuluju.“
A on na to...
Ten super agent byl Ashraf Marwan.
To mě zaskočilo.
Jeho reakce
byla nezaměnitelná.
Pokud si pamatuju, nedal jsem to najevo.
Uhnul pohledem a usmál se.
Bingo.
Jak se říká...
hrál jsem si na neviňátko.
Ale rozhodně jsem nebyl neviňátko.
Takže když řekl to jméno...
Zkrátka...
Byla to určitá forma potvrzení.
Celý šťastný jsem se vrátil do Londýna.
Měl jsem jméno.
Byl jsem nadšený.
Opravdu.
Slavil jsem.
Ale potřeboval jsem potvrdit,
že byl dvojitý agent.
Jak tedy Mosad navázal s Ashrafem Marwanem kontakt?
Přišel sám.
LONDÝN
DVA MĚSÍCE PO SMRTI NASSERA
Jednoho dne se v Londýně
rozhodl zavolat na izraelskou ambasádu.
Tak vznikají osudové okamžiky.
Vznikají zcela náhodně.
Protože když tam zavolal,
shodou náhod tam byl velitel evropských základen Mosadu,
Shmuel Goren, na návštěvě.
Velel jsem Mosadu v Evropě.
Někdo volal. Když jsem to jméno slyšel, hned jsem věděl, odkud vítr vane.
Ale říkal jsem si, že někdo jako on by nás určitě neoslovil.
Když nabíráte nového agenta, v čem jsou pro Mosad rizika?
Pro Mosad v první řadě to, že může být dvojitý agent.
Za druhé, že je lhář.
A za třetí, že se vás zřekne, což je velmi nebezpečné.
Ale jako pracovník rozvědky, pokud nejste...
podezřívavý povahou
a ve svém jednání,
nejspíš jako pracovník rozvědky nebudete úspěšný.
Když někdo přijde sám,
podezíravost je ještě důležitější.
Ale on řekl: „Přišel k nám zeť egyptského prezidenta?
Takovou příležitost nesmíme zmeškat.“
Bylo to riziko, protože takové případy můžou skončit
buď medailí za zásluhy, nebo ostudou.
Takže jsme improvizovali
a šli proti protokolu.
Ve stejný den jsme se sešli v hotelu.
Byl to krátký rozhovor.
Dal nám autentický záznam ze schůzek v Moskvě
s nejvyššími ruskými důstojníky.
a nejvyššími egyptskými důstojníky.
Nahlédnout do takových jednání
je sen každého agenta rozvědky.
BÝVALÉ VELITELSTVÍ MOSADU
Můj úkol byl prostudovat materiály, které nám poskytl.
Nenašli jsme nic,
co by zpochybňovalo jeho důvěryhodnost.
Takže jak přesně jste ho prověřili?
Není třeba zacházet do podrobností...
ale nikdo nikdy explicitně nevyjádřil,
rozhodně ne s jistotou, pochyby o jeho spolehlivosti.
Proč by Marwan po smrti Nassera...
Plnila se mu přání. Byl pravou rukou prezidenta.
Proč prodávat tajemství Izraeli?
Proč to dělal?
Aby se cítil důležitý.
Možná se chtěl pomstít tchánovi.
A za třetí finanční odměna.
Mosad mu v součtu zaplatil 1 milion dolarů
a na začátku 70. let
to byla obrovská částka.
Vše, co Izraelci tvrdí, stojí na odporu k Nasserovi, aroganci a penězích.
To mi nedává smysl.
Musíte to brát z úhlu Ashrafa Marwana.
„Jsem velká ryba.“
Jak přesně vám Marwanova špionáž pomohla?
Doprovázel Sadata
na schůzky s vůdci.
PLUKOVNÍK KADDÁFÍ – VŮDCE LIBYE
Poslouchal a dokázal nám předat interní informace.
JEDNÁNÍ ARABSKÉHO SUMMITU V KÁHIŘE
Když se Mosad scházel s Marwanem,
schůzky se konaly v Londýně.
Marwan jim předal dokumenty,
převzal si peníze a odešel jako první.
Izraelec odešel po něm.
Co bylo tak cenného na informacích, které vám dal?
Nejdůležitější informace, kterou Ashraf Marwan Izraeli poskytl...
byl bojový rozkaz egyptské armády.
To znamená, že Izrael věděl, jak Egypt zaútočí.
A útočili na nás jen tehdy, když měli dostatečné krytí ze vzduchu.
To poskytli Rusové.
Je to velice vzácný materiál.
Podle mě to byl průlom.
Bylo to...
krásné.
Krásné.
Opravdu.
Snažil jsem se rozlousknout, co se Ashrafu Marwanovi stalo.
Byla to vražda?
Byla to sebevražda?
Je velice zajímavé tady být.
Byl tamhle na balkoně.
A dopadl tady do keřů.
Rodina vždycky tvrdila, že na základě trajektorie jeho pádu
musel z budovy vypadnou způsobem,
který dokazoval, že ho někdo strčil.
Uvědomíte si to tady v zahradě.
Začnete chápat, proč rodina tvrdila,
že dopadl bizarně...
desítky centimetrů...
sem do keřů.
Když jsem mluvil se ženou Ashrafa Marwana, Monou,
věřila, že ho nejspíš zabili Izraelci.
Na základě těch informací
bylo těžké uvěřit, že by jen tak vypadl.
Že to byla nehoda.
ARCHIVY
Během výzkumu jsem shromáždil obrovské množství informací.
Tohle je mladý Eli Zeira.
Byl to fešák.
Velice bystrý.
Velitel izraelské vojenské rozvědky
mi řekl, že to byl dvojitý agent.
Izraelské rozvědce by to...
zkazilo pověst.
Na to jsem musel myslet.
A pak jsem odhalil něco důležitého v souvislosti s londýnskými schůzkami.
Marwan byl lehkovážný. Dělal hlouposti, riskoval.
Telefonoval Izraelcům...
přímo na ambasádu.
Ignoroval pravidla bezpečnosti,
podle kterých jim měl volat nepřímo přes třetí stranu, ženu v Londýně.
Všechny linky mohly odposlouchávat jiné služby, třeba MI6.
A když šel na schůzky,
přijel v autě egyptské ambasády v Londýně.
Fakt, že byl Marwan tak sebejistý,
že jednal natolik otevřeně,
možná poukazuje na to, že věděl, že bude v pořádku.
Byl dvojitý agent
a Egypťané...
to přijmou.
Takže můj závěr je, že generál Eli Zeira měl pravdu.
Špion byl dvojitý agent.
Ronnie, mluvil jsem s Mosadem a měli spoustu dobrých argumentů.
Myslím, že Ashraf Marwan
nebyl člověk, za kterého ho Izraelci považovali.
V zájmu vyváženosti
štáb požádal o reakci egyptské úřady,
včetně Nasserova velitele rozvědky, Samiho Sharafa.
Všichni odmítli oficiální komentář.
Egyptský novinář a zpravodajský expert Abdallah Homouda
však souhlasil, že vysvětlí oficiální egyptský postoj.
- Připraven? - Ano.
Abdallahu, Izrael věří, že jim Ashraf dal všechno.
Tak ať věří.
Já věřím, že Ashraf Marwan dobře sloužil Egyptu.
Dělal to na Sadatův příkaz.
Nedělal to z vlastní svobodné vůle.
I když...
byl připravený hrát nebezpečnou hru.
Když se Sadat stal prezidentem Egypta,
jeho hlavní prioritou
bylo získat Egyptu území ztracené v roce 1967.
Bylo to...
jednotné hnutí v celé zemi.
Všichni se spojili
s jediným cílem:
rozpoutat válku, získat zpět Sinaj,
oživit arabský svět a dát nové obrysy budoucnosti.
Protože ale věděli, že Izraelci mají zbraně
od Američanů a zemí ze Západu,
potřebovali mazaný plán.
A Sadat
situaci dokonale využil.
Sadat chtěl přesvědčivého agenta,
který bude Izraelcům dávat informace,
a Ashraf Marwan se do této role hodil nejlépe.
Všechno bylo rozplánované do nejvyšší možné míry.
Pozorně studovali izraelskou mentalitu
a vytvořili obraz, který Izraelce ošálil.
Nepřiplazil se k nim po kolenou.
Přišel k nim jako sebestředný muž.
Úhel Ashrafa Marwana.
Byl to playboy, miloval zábavu a cítil pýchu.
„Jsem velká ryba.“
A velmi úspěšně se mu podařilo přesvědčit je,
že pro ně skutečně chce pracovat.
Ashraf Marwan dodal Izraelcům
egyptský válečný plán,
ovšem nikoli celý.
Izraelci byli ale nadšení z toho, co jim přinesl.
Proto ho přijali.
Informace, jaké jsme dostali, se objeví jednou za 100 let.
A říkali mu
agent století.
Všechno podle Sadatových pokynů.
Říká se, že byl dvojitý agent. Zajímá mě váš názor.
Žádná jiná země na světě
by nedovolila, aby se takový materiál dostal do rukou nepřátel.
Byl to zrádce.
Byl prostě jen zrádce.
Nic víc.
Jak informace od Marwana ovlivnily vaše myšlení?
Marwan byl důležitý.
Jednou z podmínek vyhlášení války
byly bombardéry dlouhého doletu.
A Rusové váhali, když měli Egypťanům dát prostředky k bombardování.
Izraelští zpravodajští analytici
proto nabyli přesvědčení, že s námi nebudou bojovat.
Hlavním sdělením
všech informací od Marwana bylo,
že Egypt nezaútočí,
dokud nebude mít určité zbraně.
Co ale Izraelci nevěděli,
bylo, že se s nimi Sadat rozhodl jít do války
i bez těch zbraní.
Sadat jednoduše potřeboval Izraelce překvapit.
Zaskočit je nepřipravené.
Hlavní otázkou bylo, jak Izraelce překvapit.
A Egypt vycítil,
že správná chvíle pro útok
byl Jom kipur,
což je v Izraeli sváteční den.
Izraelci neposlouchají rádio,
televize je vypnutá.
Jsou izolovaní v synagogách a ve svých domovech.
Šestého října 1973
egyptské pozemní jednotky
dostaly pokyn.
Sto tisíc egyptských vojáků se vydalo přes Suezský průplav.
Motivovala je myšlenka na vítězství.
Na druhé straně bylo jen 452 izraelských vojáků.
Izraelci byli nepřipravení a zaskočení.
...úspěšně zbořili mýtus o izraelské neporazitelnosti.
První Izraelci, kteří se vzdali, symbolizovali vzácný okamžik
triumfu egyptských velitelů.
Egyptské překvapení bylo velmi úspěšné.
Takhle...
TEL AVIV, IZRAEL – KRÁTCE PO NEČEKANÉM ÚTOKU
Synagoga byla plná lidí...
VELKÁ SYNAGOGA, TEL AVIV
Všimli jsme si poprasku na ulici.
Přijela armáda.
Armádní vozidla začala prostě nabírat lidi.
Jak říkám, byl to jeden velký chaos.
Povolali mě do armády.
Pak jsem se vydal na Sinaj.
Věřili jsme, že je izraelská armáda neporazitelná. Že jsou Arabové slabí
a že to bude hračka.
Ale pak jsme pochopili, že to není legrace.
Bombardovali nás ze vzduchu.
Bombardovali nás ze země.
S egyptskými vojáky jsme bojovali téměř tváří v tvář.
Bojovali dobře.
Viděl jsem kolem sebe umírat lidi.
Cítil jsem neustálý strach.
Říkáte si, že je konec.
Zabrali 5 kilometrů Sinaje
a vykopali zákopy.
Všechno odráželi.
Ministr obrany Dayan
vystoupil v televizi a promluvil k národu.
Vysvětlil nám, že situace je...
opravdu vážná.
Válka je náročná.
Velmi těžké podmínky na zemi a ve vzduchu.
Sklopil oči a řekl...
...a bojujeme o své životy.
My bojujeme o své životy?
V roce 1967 jsme byli hrdinové.
Co se to dělo?
Jeho televizní projev byl pro Izrael těžkým okamžikem.
Když válka skončila...
Egypťané byli obrovsky šťastní.
Můžu vám prozradit něco, co ví málokdo?
Během války v roce 1973
klesla míra zločinu
na nulu.
Nebyly žádné zločiny.
Vůbec nic. Všichni...
byli jedna ruka.
Měli jsme jeden cíl – znovu si získat pocit hrdosti a důstojnosti.
Ashraf Marwan...
Egyptu umožnil získat převahu z překvapení.
Egypťané věří, že vás v roce 1973 zaskočili,
protože vás Ashraf Marwan oklamal.
Je to ale přesně obráceně. Nepřekvapili nás.
Dali nám včasné varování.
4. ŘÍJEN 1973
DVA DNY PO NEČEKANÉM ÚTOKU
Před válkou
požádal Ashraf Marwan o schůzku.
Uvedl tajné heslo
„chemikálie“.
Řekl jim: „Zítra budu v Londýně.
Chci tam Zviku Zamira,
velitele Mosadu.“
Schůzka proběhla okolo 22:00.
Zvika si sedl a sepsal obrys příběhu.
Ashraf Marwan řekl: „Zítra při západu slunce začne válka.“
Zvika...
poslal včasné varování svému osobnímu asistentovi.
Rozeslalo se mezi všechny...
velitele armádní rozvědky.
Mohli jsme se připravit...
na útok.
Ashraf nám dal plán.
Moment.
Ashraf řekl, že válka začne při západu, ale nečekaný útok přišel ve dvě.
Nebylo to zavádějící?
Odpovím...
Viděl jsem tu zprávu celou.
Syřané...
chtěli zaútočit ráno.
2. října dosáhl egyptský ministr války kompromisu.
Dobře.
Ne při západu,
ale deset minut...
před druhou hodinou.
Odpoledne.
Marwan o změně nevěděl.
Protože nebyl v Egyptě.
Byl na misi.
Někteří lidé říkají,
že Marwan nevěděl, že válka začne o čtyři hodiny dříve.
Tomu nevěřím. Byl podle mě příliš blízko...
vedení na to, aby o takové věci nevěděl.
A skutečnost, že řekl, že začnou při západu slunce,
byla vrcholem jeho klamání Mosadu a Izraele.
Agenti Mosadu ale mají jasnou motivaci
tvrdit světu, že byl důvěryhodný.
Byl jsem přesvědčený, že Ashraf Marwan Izraelce oklamal.
Chtěl jsem o něm napsat knihu.
Ale bez potvrzení
jsem nemohl jen tak někoho obvinit, že byl dvojitý agent.
Chtěl jsem to slyšet od Ashrafa.
Chtěl jsem ten příběh od něj.
Vydal jsem proto historii Izraele.
Chtěl jsem Ashrafa vylákat.
Napsal jsem knihu, ale nezmínil jsem jeho jméno.
Jen jeho roli v rodině prezidenta Nassera
a to, že mu Izraelci říkali Zeť.
Mimochodem Izraelci mu nikdy neříkali Zeť.
To jsem si vymyslel,
abych ho přiměl k reakci.
Poslal jsem mu tu knížku s věnováním:
„Ashrafu Marwanovi, hrdinovi Egypta.“
Ale on neodpověděl.
Podle mě je to mimochodem hrozně nudná kniha.
Kromě toho příběhu.
Jo.
A pak průlom.
Egyptský novinář Ashrafa Marwana kontaktoval
a zeptal se: „Jste ten člověk z Bregmanova příběhu?“
On na to odpověděl:
„Bregmanův příběh je pitomá detektivka.“
V podstatě...
dětinským způsobem mě to naštvalo.
Takže když mě kontaktoval jiný egyptský novinář,
potvrdil jsem,
že Ashraf Marwan byl Zeť.
Dokonalý agent a egyptský národní hrdina,
který oklamal Izraelce,
a že by po něm měli pojmenovat ulici v Káhiře.
Byl jsem tím posedlý.
A když máte něco tak důležitého
a neřeknete to své ženě,
opravdu se to projeví na vašem vztahu.
O pár týdnů později
jsem otevřel výtisk Al Ahram Al Arabi.
To je ten rozhovor.
„Dokonalý špion a národní hrdina.“
Ashraf Marwan.
Na Středním východě to samozřejmě vyvolalo poprask.
Agent byl odhalen.
Viděl jsem v knize svůj obrázek
a zmocnila se mě úzkost.
Hodně mě to zaskočilo.
Říkal jsem si, jaká bude reakce
Marwana, Egypťanů, Mosadu.
Dělalo mi to starosti.
Druhý den
jsem na zahradě.
A přes okno na mě volá žena.
„Máš telefon.“
Zvednu telefon
a někdo povídá: „Jak se daří?“
Arabský přízvuk.
Ptám se: „A kdopak jste?“
„Jsem člověk, o kterém jste psal.“
Jsem zaražený.
Povídá: „Měli bychom se sejít.“
Čekala mě schůzka s jedním z nejlepších agentů moderní historie.
Poměrně nebezpečná aktivita.
Měl jsem obavy.
Udělal jsem pár opatření.
Nechal jsem ženě zprávu: „Jsem s Ashrafem Marwanem.“
Šel jsem do hotelu InterContinental.
Čas od času jsem se ohlédl.
On už tam byl.
Nikdy předtím jsem ho neviděl a překvapilo mě, jak je vysoký.
Dobře oblečený.
Měl šálu, červenou šálu.
Kráčel sem a tam.
A i když jsme se nikdy nepotkali,
okamžitě jsme se poznali.
„Jak se máte?“ zeptal jsem se.
„Jsem nemocný,“ řekl. „Mám za sebou pár operací.“
Objednali jsme si kávu.
A když...
nám kávu nepřinesli ke stolu,
zvedl se a přinesl ji sám. Obrovská chyba.
Mohl do ní něco hodit.
Moje jediná chyba na té schůzce.
Řekl jsem, že pro něj mám jednu velkou otázku.
„Proč jste řekl západ slunce,
když válka začala ve 14:00?“
Usmál se
a řekl: „Mezi námi, co záleží na pár hodinách?“
Bingo.
To bylo skutečné přiznání, že oklamal Izrael.
Ale pak dodal,
že má strach o svou bezpečnost.
A dál to nerozváděl.
Bylo to...
úžasné a já byl rád, že jsem to přežil.
Generál Eli Zeira měl pravdu.
Záhadný špion, který pracoval pro Izrael, byl dvojitý agent.
Jsou to kecy.
Nemá pravdu.
- Povězte mi, co si myslíte. - Ronnie...
se plete.
Eli Zeira jen šířil falešné zprávy
čtyřicet let předtím, než Trump ten výraz vymyslel.
Toto byl den, kdy Izrael oplakával mrtvé.
Nejnovější čísla uvádějí 1 854 zabitých.
Důsledek toho překvapení byl něco,
co mě děsí dodnes.
Rozhodně cítím vztek.
Pokud máme lidi, jako byl Marwan,
kteří nás varovali
den předem na příchod vojska,
tak to naše rozvědka posrala.
Jasně že cítím vztek. A velký.
Po válce se mezi Izraelci šířil hněv.
I po včasném varování od „špiona“,
jak to, že byli Izraelci tak nepřipravení?
Lidé žádali odpověď na toto selhání rozvědky.
Po válce vznikla vyšetřovací komise
k otázce selhání vojenské rozvědky.
AGRANATOVA STÁTNÍ VYŠETŘOVACÍ KOMISE
Zjistilo se, že i když generál Eli Zeira
obdržel včasné varování od Ashrafa Marwana,
ignoroval ho.
Odpovědností velitele vojenské rozvědky,
generála Zeiry, bylo vydat varování.
On ho nevydal.
Když se Eliho Zeiry zeptali,
proč s tak zásadním včasným varováním nic neudělal,
odpověděl, že nechtěl rušit náčelníka štábu, který byl zaneprázdněný. Vážně?
Protože Eli Zeira si myslel,
že by nás napadli, jedině kdyby měli dostatek krytí ze vzduchu od Rusů,
a krytí ještě nebylo k dispozici.
Eli Zeira nevěřil varování od Ashrafa Marwana.
I když se izraelské vojsko nakonec mobilizovalo,
výrazně ho oslabily prodlevy a nejistota
způsobené váháním generála Eliho Zeiry.
Vyšetřovací komise
dospěla k závěru, že Eli Zeira
nesl hlavní odpovědnost za válečný neúspěch.
Eliho Zeiru propustili z aktivní služby
a on se odstěhoval do zahraničí.
Odjel s rodinou do Spojených států.
A zhruba 13 let po válce
Eli vydal svou knihu.
Dospěl k závěru, že Marwan byl dvojitý agent
a že ve skutečnosti pracoval pro Egypt a nikoli pro Izraelce.
Eli Zeira...
chtěl najít obětního beránka.
Všechny ty...
povídačky o dvojitém agentovi pochází od Eliho Zeiry.
Chtěl...
se ospravedlnit.
Strašně mě to štve.
Ale co nadělám?
Štáb kontaktoval Eliho Zeiru prostřednictvím jeho agenta, Ramiho Tala.
Zeira rozhovor odmítl.
Nabídl ale další informace o tom, jak Marwan oklamal Izrael.
Včera jsem mluvil se Zeirou.
Všechno tohle Zeira řekl.
No a?
Co tím chcete dokázat?
Zahodím to.
Řekl, že 4. října brzy odpoledne Sověti začali...
Poslouchejte.
Můžeme skončit? Říkám...
vypnout.
Shavit mimo kameru prohlásil,
že nechce dále komentovat věc, kterou považuje za fikci.
Když se chtěl Zeira ospravedlnit,
začal mluvit s novináři a spisovateli.
Dal jim pár tipů.
Jednoho dne mě požádal o schůzku.
Taky se mi snažil podstrčit
ty prolhané sračky o dvojitém agentovi.
Vyslechl jsem ho.
A řekl jsem: „Eli, mýlíš se.
Šíříš tyhle falešné informace kvůli své pýše, aroganci nebo egu.“
A ten příběh jsem nenapsal, protože jsem zásadový.
Ale proč zabíjet dobrý příběh s fakty?
A Ronnie Bregman věřil, že Eli Zeira
publikoval to jméno v Al Ahramu
a šířil, že byl dvojitý agent.
Zhruba měsíc po té vraždě
došlo k zásadnímu posunu.
Objevili se tři svědci.
Seděli v pokoji s výhledem na balkon.
Jen 18 metrů od jeho bytu.
Takže předpokládám,
že svědek Joseph Rapace by seděl tady,
protože měl výhled přímo na balkon.
Řekl, že koutkem oka zachytil něco padat.
Pak utíkali k oknu,
podívali se dolů a viděli tělo Ashrafa Marwana.
A v tom okamžiku zahlédli
dvě tmavé postavy
středovýchodního vzhledu
shlížet z balkonu.
Odletěl jsem do Maďarska a setkal se s Rapacem v Budapešti.
Potvrdil mi, že to tak viděl.
Tím se samozřejmě záhada prohloubila.
Tehdy to byl zásadní posun.
Protože to vypadalo, že by mohli... Pokud vypadali jako ze Středního východu,
možná byli z egyptské...
tajné služby.
Podpořilo to spekulace o tom, kdo ho mohl zabít.
Po schůzce v hotelu InterContinental v Londýně...
mi Ashraf
občas telefonoval.
Myslím, že se cítil
osamělý.
Nemohl to probrat s Monou, svou ženou.
Svoje špionské hry nemohl probrat s dětmi ani s přáteli.
Takže jsem mu ironicky zbyl já.
Člověk, který ho odhalil.
Ashraf měl zvláštní zvyky.
Zavolal mi a mlčel.
Poslouchal můj hlas na druhé straně.
Položil telefon...
znovu zavolal
a začal povídat.
Čím víc mi Ashraf pokládal osobní otázky o rodině a dětech,
tím víc jsem si o něj dělal starost.
Protože dokud to byl jen Zeť bez tváře,
jako lidská bytost mě nezajímal.
Ale teď jsem s ním měl vztah.
Věděl jsem o jeho operacích, o rodině, o dětech.
Začal jsem se opravdu bát, že se mu něco stane.
Že možná Egypťané neuvěří mému příběhu
o dokonalém špionovi – dvojitém agentovi,
a že mu budou chtít ublížit.
Nebo možná...
že Mosad udělá nějakou hloupost.
Strávil jsem
bezesné noci ustaraný z toho, co se stane.
Říkal jsem si, že když se mu něco stane,
budu ho mít na svědomí.
Je ironické,
že jsem od odhalení super špiona
přešel k hledání způsobů, jak ho ochránit.
Všechno, co se o něm říkalo, jsem mu hlásil,
aby se podle toho mohl zařídit.
Moje práce, přednášky, psaní, rodina... všechno šlo stranou.
Stal se mojí hlavní prioritou.
V té době jsem měl takový strach, že se mu něco stane,
že jsem jen hledal, co se o něm kde psalo.
Posílal jsem mu ty články a on mi volal zpátky a ptal se na pár věcí,
protože většina byla hebrejsky.
V jedné chvíli
se něco vydalo v Izraeli.
Článek byl o tom,
jak si Ashraf Marwan podal ruku s egyptským prezidentem Mubarakem.
A titulek je:
„V Káhiře je muž z Mosadu“
a „Proč Mubarak objal člověka,
který je považován za nejlepšího agenta Mosadu v Egyptě?“
Říkal jsem si, že Egypťané budou asi chtít pomstu.
Poslal jsem to Ashrafovi.
Když to přišlo, zavolal mi z taxíku.
A jen křičel a dokonce plakal: „Proč mi to dělají?“
„Oni“ jsou Mosad.
„Snaží se vrazit klín mezi mě a Mubaraka.
Tohle je jejich pomsta za to,
že jsem je oklamal.“
Byl tak rozzuřený,
že jsem se rozzuřil i já.
Myslíte, že zuřil, protože ten izraelský článek byla lež?
Ano.
A pak řekl: „Nebyl to jeden špion.
Byli jsme skupina 40 lidí,
kteří měli za úkol donášet Izraelcům.
Nebyl to jeden dvojitý agent. Byl to Egypt.“
Po válce dostal Ashraf nejvyšší egyptské vyznamenání za své služby.
Řekl mi o medailích, které od Sadata dostal.
V Egyptě se tento záznam považuje za důkaz,
že Ashraf Marwan a Sadat spolupracovali na oklamání Izraele.
Páni, to bylo něco.
Neuvěřitelné.
Ale měl strach. Řekl mi, že se bojí o svůj život.
A já si uvědomil, jaká to byla pitomost odhalit žijícího agenta.
Ronnie, vy jste mi ale řekl, že odhalení Marwana bylo důležité,
abychom zůstali věrní historii
a kvůli přesnému záznamu toho, k čemu došlo.
Pravdou je,
že když jsem Marwana odhalil,
historie mi byla ukradená.
Zajímal mě jen můj sólokapr.
On chtěl, jak řekl,
aby ten příběh zmizel.
Pojďme otevřít další kapitolu rozhovoru, kterou je třeba zmínit.
Dr. Ashraf Marwan...
- Podle vás byl dvojitý agent. - Ano.
Ale všichni ostatní k tomu řekli, že je to nemožné.
Zeira vydal novou verzi své knihy.
A v rámci její propagace šel do televize a řekl, že...
Co se týká Marwana, dával nám špičkové informace,
dokud nepřišla válka. Tehdy nás hodil přes palubu.
Rozhovor s velitelem Elim Zeirou o Jomkipurské válce,
která do základů otřásla zpravodajskou komunitou.
Zamir ho nazval lhářem. „Lžete.“
Eli Zeira cenzuruje informace!
Vydal informace, které odpovídají
jeho zvrácené mysli!
Zeira na něj podal žalobu za pomluvu.
Zamir podal tu stejnou žalobu na Zeiru.
Dva případy pomluvy.
Mosad si uvědomil, že se jim to vymyká z rukou.
Dva postarší páni,
kteří vypadají jak ti dva na balkoně v The Muppet Show, se dohadovali
a vyzrazovali tajemství.
Takže Mosad prohlásil: „Uděláme arbitráž.“
Pozvali mě
na arbitráž generála Eliho Zeiry,
který mi i zaplatil letenky.
Zeira chtěl, abych soudci řekl, že můj zdroj nebyl on.
Což byla pravda.
Ale soudce se zeptal na Zeirovu knihu.
Řekl jsem: „Ano, to byl důležitý zdroj.“
Právník velitele Mosadu
tu knihu vytáhl a mával s ní ve vzduchu.
Pochopil jsem, že byla chyba přiznat, že ta kniha byla můj zdroj.
Pro soudce totiž byli Zeira a ta kniha v podstatě jedno a to samé.
Taková pitomost, přijet tam až z Londýna
kvůli svědectví na podporu Zeiry,
a pak to vlastně na Zeiru nepřímo svést tím,
že jeho knihu označím za jeden z mých nejdůležitějších zdrojů.
Bylo mi to trapné.
- Po tom všem? - Jo.
Příšerné.
Úžasné.
Mně to nepřijde úžasné.
Je to příšerné. Lidi myslí, že jsem chytrý.
Byl jsem pitomec.
A Zeira prohrál.
A pak přišla velká chyba.
Soudce napsal zprávu,
ve které otevřeně prohlásil, že Ashraf Marwan
byl agent Mosadu.
Tohle je soudcova zpráva.
Zeira versus Zamir.
Tady, podívejte.
Mnohokrát uvádí Ashrafovo jméno.
Bylo to strašné.
Tady píšou, že byl hlavní agent,
kterého ovládal Mosad.
„Agent jménem Marwan.“
Tady odkrývají jeho jméno.
Ta zpráva ho zmiňuje mnohokrát.
Dokud historik Ahron Bregman říkal, co o Marwanovi říkal,
bylo to špatné, ale nebyl to konec světa.
Ale v momentě, kdy soudce...
řekne...
„agent Marwan“, tak je to oficiální.
Když jsem tu zprávu viděl na webu,
skoro jsem spadl ze židle.
Jeho život byl v opravdovém nebezpečí.
Poslal jsem Ashrafu Marwanovi fax, aby mi zavolal.
Vyzvedl jsem syna, posadil ho před televizi...
Na telefonu svítil záznamník.
Zpráva přijata dnes ve 13:52.
Zaskočilo mě slyšet Ashrafův...
vlastní hlas.
Ahoj.
Jde o tvou knihu. Zavolej mi na mobil. Díky.
Bylo to nezvyklé.
Ashraf byl opravdový špion. Špioni nenechávají zprávy.
A pak další zpráva.
Ahoj, můžeš mi zavolat kvůli té knize? Díky.
Chcete-li zavolat zpět...
Viděl jsem,
že byl pod tlakem.
Ahoj, můžeš mi zavolat kvůli té knize? Díky.
Jedna zpráva za druhou.
Zpráva přijata dnes v 15:11.
Ahoj, dobré odpoledne.
Zavolej mi, jsem ve tvé knize. Díky.
Pro opakovaný poslech...
Znal jsem ho pět let.
Tohle bylo poprvé, co mi nechal zprávy na záznamníku.
Vyndal jsem starý diktafon.
Poprvé v životě jsem se rozhodl konverzaci nahrát.
Vytočil jsem číslo.
Třásl...
se mi prst.
Zvedl telefon.
Ahoj kamaráde.
Mám se dobře. Co ty?
Jasně, určitě.
Ano.
Ano, rozhodně. Ano.
Ahoj.
Řekl, ať zavolám znovu, a zavěsil.
O dvě minuty později.
To říkám sám sobě.
A on to nezvedá. To bylo divné.
Dělalo mi starosti, co řekl...
„Zavolej znovu.“ Zkoušel jsem to.
Takže v místnosti se něco děje, zatímco s ním mluvím.
Čekám na něj.
A o dvě minuty později.
Potřetí.
Co se v tom pokoji děje?
On tam je.
Řekl mi, ať zavolám znova.
Zkouším to znova a znova...
Ahoj.
Kdepak, žádný strach.
Takže ta zpráva soudce
je venku.
Jsou v ní podrobnosti.
To je to hlavní.
Ashraf chtěl,
aby ten příběh zmizel.
A já mu poslal zprávu,
že je ten příběh všem na očích.
Jsem si jistý, že z toho byl ve stresu.
Dělalo mu to starosti. Bylo to hrozné.
Jsi v Anglii?
Zítra budu ve městě.
Budu na King's College.
Jestli chceš, můžeme se sejít. Je to na tobě.
Dobrá, příteli. Ať se daří. Ahoj.
Chvěju se.
Je to jeden z těch ojedinělých momentů,
kdy lidé zaplatí životem.
Zaplatil životem.
Ale nezasloužil si to.
Po smrti Ashrafa Marwana
byl Ronnie v šoku.
Cítil jsem obrovskou bolest.
Jeho smrt mě hluboce zasáhla.
Strávil jsem hodiny v přírodě,
myslel jsem na to, rozebíral to.
Zemřel, protože jsem ho nedokázal ochránit.
Tak jsem to vnímal.
Letěl jsem udělat rozhovor s Ronniem Bregmanem.
Byl to dlouhý rozhovor. Říkal, že je to asi jeho chyba.
Mluvili jsme hodně podrobně
o argumentech, které jsem už zmínil.
Nakonec mi Ronnie řekl: „Víš, Yossi, máš pravdu.
Už nevěřím, že byl dvojitý agent.
Máš pravdu.“
Kolem Eliho byla skupinka novinářů,
mezi nimi jeden historik.
Můj názor je,
že jsou to odporní lidé. Myslím to vážně.
Proč? Protože ti lidé překrucují pravdu.
Uspořádali pohřeb.
Byl to velký egyptský pohřeb
s politickými špičkami
v černých oblecích.
Stála tam jeho žena. Všichni vysocí důstojníci
za ni chodili.
Líbali ji nebo šeptali.
Zeptali se mě,
jak je možné, že to byl zrádce.
Viděl jsem spoustu filmů o mafii.
Když mafie zabije jednoho ze svých členů,
všichni kmotři jdou za vdovou a šeptají.
„Dáme ti peníze...“
Pohřeb Ashrafa Marwana
mi to připomněl.
To je westminsterský koronerův soud, kde bylo třídenní slyšení
ohledně závěru o smrti Ashrafa Marwana.
Během řízení se zmínilo, že sepisoval paměti.
Viděl jsem, kde ty paměti údajně byly na polici.
A podle rodiny zmizely v den, kdy zemřel.
V těch pamětech
údajně rozebíral svou roli v Říjnové válce.
Samozřejmě chtěl popřít tvrzení, že byl agentem Mosadu.
Jenže to zmizelo,
jak rodina tvrdí.
Marwanova rodina mě přes právníka požádala, abych vystoupil před koronerem.
Seděl jsem tam, kde koroner poslouchal výpovědi,
a bylo to poměrně matoucí.
V duchu...
jsem si říkal: „Páni, byla to vražda.“
A o moment později: „Ne, byla to nehoda.“
A pak: „Byla to sebevražda.“
Seděl jsem tam s rodinou
a hlavou se mi honila otázka,
jakou jsem měl odpovědnost.
Byl to nepříjemný zážitek.
Rozhodovalo se na třídenním přelíčení.
Koroner nakonec předal otevřený rozsudek o jeho smrti
PŘÍČINA SMRTI
NEZNÁMÁ
To rodinu velmi potěšilo,
protože jim to umožnilo vyloučit sebevraždu.
Mony mi bylo líto. Byla zdrcená.
Štáb předpokládal, že vyjádření Ashrafovy ženy
mohlo objasnit, na čí straně Ashraf stál.
Objevili jsme tento klip, který potvrzuje Moninu oddanost k Ashrafovi.
Paní Mono,
co bylo nejtěžším okamžikem vašeho života?
Dva okamžiky.
Smrt mého otce a matky a ztráta Ashrafa.
Ale v konci konců,
i když jsem ho jako žena ztratila,
stále jsem vděčná za 30 let, které jsem s ním mohla strávit.
ASHRAFOVI SYNOVÉ
Pravda o roli Ashrafa Marwana v Jomkipurské válce
je stále kontroverzním tématem v Egyptě i Izraeli.
V tomto klipu Mona vyjadřuje svůj názor na teorii dvojitého agenta
a dále potvrzuje Ashrafovu oddanost Egyptu.
Pokud byl ve styku s Izraelem,
bylo to na příkaz egyptské strany?
Na to ani nehodlám odpovídat.
Nebudu obhajovat něco, co obhajobu nepotřebuje.
Tímhle jsem si jistá. Na sto procent.
Víc než sto procent.
Každý bojoval, jak mohl.
V Egyptě považují Ashrafa Marwana za vlastence,
který pracoval pro Sadata, aby oklamal Izraelce.
V podstatě dal Egyptu v Jomkipurské válce čtyřhodinový náskok.
Ale Izrael ho vnímal jako národního hrdinu.
Těžko věřit, že hrál na obě strany.
Podle mě byl náš.
Izraelský úhel pohledu podporují důkazy.
Egypťané stále nepředložili vlastní záznamy.
Jedině až získáme materiály z obou stran,
budeme moct rozhodnout, která verze příběhu je věrohodnější.
Otázkou je, proč egyptská rozvědka...
UNIVERZITA CAMBRIDGE
...ani po 50 letech
nevydala žádné důkazy o Ashrafu Marwanovi.
Fakt, že nemáme žádné důkazy, nevypovídá o Ashrafu Marwanovi.
Jde o to, že kdyby Egypťané zveřejnili jakékoli dokumenty,
vznikl by precedent v tom, že by veřejnost mohla mluvit do toho,
jak transparentní má egyptský stát být
a za co má být odpovědný.
A egyptský stát takový precedent v žádném případě nechce.
I za cenu toho, že pokud o Ashrafu Marwanovi nic neodhalí,
mohou tím stále vyvolávat podezření, že byl opravdu izraelský špion
a nikoli dvojitý agent.
Příběh Ashrafa Marwana není skutečný příběh.
Je to vedlejší příběh něčeho daleko většího.
Egypťané chtějí znát pravdu.
6. ŘÍJNA 2018
45 LET PO NEČEKANÉM ÚTOKU
Máme úplnou zprávu o schůzce mezi Zamirem a Ashrafem Marwanem.
Právě ji vydali Izraelci.
Je toho pět stran.
Dostatek informací pro obě strany,
aby našly prvky na podporu svých teorií.
Vždy jsem věřil, že Ashraf byl dvojitý agent.
Nepochyboval jsem.
Nechápu,
proč pořád opakuje ty sračky o dvojitém agentovi.
Rozumím, že ho možná na začátku
okouzlil šarm a osobnost Eliho Zeiry. Fajn.
Ale potom, co už při našem rozhovoru přiznal...
Skoro plakal.
Nevím. Je to pro mě záhada.
Yossi mi řekl, že vás přesvědčil, že Ashraf nebyl dvojitý agent.
Podle mě to tak nebylo.
Yossi věří své vlastní teorii spolu s Mosadem.
Je to o úhlu pohledu.
Skutečnost, že není připravený uznat, jak to skutečně bylo,
a že nemá odvahu
a bojí se říct, že se zmýlil,
to je...
problém jeho svědomí.
Odhalit jméno lidského zdroje
je hřích.
Co byste mu řekl?
K čertu s tebou, parchante.
Vážně. K čertu s tebou, parchante.
Jak se opovažuješ?
Protože nesmíte ohrozit lidskou bytost,
protože toužíte po slávě.
Co se týká příběhu Ashrafa Marwana,
není to pro mě otázka ega.
Mosad se svého příběhu o Ashrafovi nemůže vzdát.
A když večer uléhám do postele, jak se říká,
nepřemýšlím o tom, jestli byl nebo nebyl dvojitý agent.
Ta otázka už mě nezajímá.
Přemýšlím o bolesti, kterou jsem mu způsobil tím,
že jsem ho odhalil.
Jen bych chtěl, abyste se zamyslel,
jestli dál věřit, že byl dvojitý agent,
není jednodušší,
protože by pak všechno, co jste udělal, nebylo zbytečné.
Zvika Zamir, bývalý velitel Mosadu, odmítl rozhovor.
Během naší konverzace po telefonu ale řekl toto:
„Vzpomínám na Ashrafa jako na drahého přítele.
Kdybych mohl, každý rok navštívím Káhiru a položím mu na hrob růži.“
Během natáčení tohoto dokumentu oslovil štáb Marwanovu rodinu.
Jako podmínku účasti žádali, aby Ashraf nebyl zachycen jako izraelský hrdina.
Týden před natáčením
rodina odřekla.
Po Ashrafově smrti vydal egyptský prezident Mubarak toto prohlášení:
„[Ashraf] vykonal vlastenecké činy, které zatím nelze odhalit.
Byl ale skutečným egyptským vlastencem
a nebyl špionem žádné organizace.“
V červnu 2018 požádal štáb o oficiální povolení natáčet v Káhiře.
Na odpověď stále čekáme.
Jak to ovlivnilo vaše manželství?
Ano, rozvedl jsem se, ale ne kvůli Marwanovu příběhu.
Zpětně myslím, že tam vliv byl, protože to bylo tajemství.
Když se o tom žena dozvěděla,
řekla mi, že to špatně skončí.
Jenže už samozřejmě bylo pozdě.
V té době už se věci daly do pohybu.
Nakrmím rybičky.
Mají hlad.
Když tohle otevřu, vyskočí.
- Vážně? - Jo.
Jsou to živorodky. Rády skáčou.
Když ale skočí, můžu je zachránit.
Jen je zvednu ze země a vrátím je zpátky.
Vidíte, kolik jich je?
Dnes odpoledne
budou podepsány historické dokumenty mírové dohody
mezi Egyptskou arabskou republikou a Státem Izrael.
- Pojďme všichni tři. - Dobrá.
Jomkipurská válka vedla k míru mezi státy v roce 1979.
Egypt byl první stát, který uznal Izrael.
Překlad titulků: Patrik Míša