Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫שלום. היי.‬
‫שלום, זה בנוגע לספר שלך, תחזור אליי בבקשה.‬ ‫אתן לך את הסלולארי שלי. תודה.‬
‫שלום, אתה יכול לחזור אליי בנוגע לספר?‬ ‫תודה רבה.‬
‫שלום, היי, אחה"צ טובים.‬
‫אם תתקשר אליי, אני נושא הספר שלך.‬ ‫תודה רבה.‬
‫- קרלטון טראס 24‬ ‫לונדון -‬
‫בסביבות השעה אחת,‬
‫אשרף מרואן...‬
‫- אשרף מרואן -‬
‫מרגל מצרי...‬
‫נפל מהמרפסת...‬
‫ב"קרלטון טראס", מרכז לונדון.‬
‫החובשים הובהלו לגינת ורדים קטנה.‬
‫הוא מלמל מספר מילים.‬
‫ואז הוא מת.‬
‫כשסיפרו לי על כך, רצו לי המון מחשבות בראש.‬
‫שאלתי את עצמי: "מישהו דחף אותו?‬
‫הוא קפץ?"‬
‫לפי שמועה שהתרוצצה, במצרים במיוחד,‬ ‫זו לא הייתה תאונה.‬
‫זה היה רצח.‬
‫בשנת 1948 בפלסטין...‬
‫היהודים הכריזו על מדינת ישראל.‬
‫ביום למחרת, פלשו השכנים הערבים והמצרים.‬
‫אז במשך שנים, ישראל...‬
‫ומצרים שנאו אחת את השנייה.‬
‫- קהיר, מצרים -‬
‫ואשרף מרואן היה אחד המרגלים המודרניים‬ ‫הגדולים ביותר‬
‫במרכז הקונפליקט.‬
‫באופן אירוני, ישראל ראתה את מרואן‬ ‫כסוכן הכי טוב אי פעם.‬
‫הוא היה מקור מספר אחד‬ ‫של המודיעין הישראלי.‬
‫רק מעט סוכנים בהיסטוריה סיפקו כזה...‬
‫מידע מדהים.‬
‫יוצא מן הכלל.‬
‫המוות שלו הוא תעלומה.‬
‫השמועה אמרה שזה רצח.‬
‫וממש ביום שלפני,‬
‫הוא אמר לי שהוא חושש לחייו.‬
‫אבל מי עשה את זה?‬
‫המודיעין המצרי רצח את אשרף מרואן.‬
‫כי הוא היה בוגד.‬
‫הישראלים האמינו שהוא היה‬ ‫האיש שלהם,‬
‫אבל הוא הוליך שולל את הישראלים‬ ‫לקחת אותו ברצינות.‬
‫הוא שירת את מצרים נאמנה.‬
‫אישתו של אשרף מרואן, מונה,‬
‫היא חשבה שאולי הוא נרצח‬ ‫על ידי הישראלים.‬
‫כלומר, כשאני חושב על זה עכשיו...‬
‫אני עדיין שואל את עצמי:‬ ‫"אני הייתי אחראי לכך?"‬
‫אני הייתי זה שחשף אותו לעולם.‬
‫ב-27 ליוני, 2007, קיבלתי שיחת טלפון...‬
‫בנוגע למוות המסתורי שקרה כמה שעות לפני כן.‬
‫ברור שהסתקרנתי, מי לא היה מסתקרן?‬
‫כעיתונאי, רציתי להגיע לשורש העניין.‬
‫השאלה הכי מיידית הייתה‬ ‫"איך הוא מת?"‬
‫זה היה רצח?‬
‫התאבדות? זו הייתה תאונה?‬
‫זה המקום ממנו הוא נפל.‬
‫הוא נפל ארבע קומות.‬
‫המשפחה התעקשה על כך‬ ‫שהיו לו תוכניות רבות.‬
‫אירועים משפחתיים ללכת אליהם.‬
‫הייתה לו פגישה עסקית באותו היום בדיוק,‬ ‫בבניין שם.‬
‫בגלל זה המשפחה מאמינה‬
‫שהשמועות שאומרות שהוא התאבד שקריות.‬
‫רציתי להגיע לאמת.‬
‫אבל זה התגלה כהרבה יותר‬ ‫מסובך ממה שדמיינתי.‬
‫ביום שהוא מת...‬
‫חיכיתי לטלפון ממנו.‬
‫חשבתי שיש בעיית קליטה.‬
‫אז עליתי למעלה במדרגות‬ ‫כדי לראות אם הוא השאיר לי הודעה או לא.‬
‫אבל לא היה כלום.‬
‫תמיד התעניינתי במלחמות של המזרח התיכון.‬
‫כשהייתי בצבא היה ידוע שיש מרגל על‬
‫שעבד עם שירות המודיעין‬ ‫הסודי של ישראל.‬
‫אבל הצנזורה הצבאית הישראלית...‬
‫דאגה לכך שלא יכתב על זה כלום.‬
‫סוד גדול.‬
‫שישה ערבים נהרגו בגדה המערבית,‬ ‫שבע בעזה.‬
‫כשהתחילה האינתיפאדה הראשונה‬ ‫של 1987...‬
‫זו הייתה נקודת מפנה עבורי.‬
‫ראיתי חייל ישראלי שמרביץ לפלסטיני.‬
‫אמרתי: "זה מטורף,‬
‫אתם פוגעים בפלסטינים‬
‫באותו אופן שאומות אחרות‬ ‫פגעו ביהודים.‬
‫ואני לא חוזר...‬
‫עד שהאלימות תפסיק."‬
‫"ביג דיל... אהרן ברגמן לא חוזר."‬
‫והיגרתי לבריטניה.‬
‫אחרי שסימתי את הדוקטורט שלי‬ ‫על הסכסוך הישראלי-פלסטיני...‬
‫הצטרפתי ל"מחלקה לחקר המלחמות"‬
‫בקינגס קולג' בלונדון.‬
‫דיברנו על המרגל הזה כאן בכיתה?‬ ‫הוא הוזכר?‬
‫כן.‬ ‫-נכון.‬
‫ופירסמתי שישה ספרים...‬
‫שאף אחד לא יודע על קיומם.‬
‫זו בדיחה. אל תשתמש בזה.‬
‫אני משתמש בזה!‬
‫ב-1998...‬
‫שימשתי כיועץ בסרט דוקומנטרי גדול...‬
‫וראיינתי את ראש מודיעין צה"ל.‬
‫האלוף אלי זעירא.‬
‫כשסימנו את הראיון,‬
‫עמדנו במסדרון‬
‫ומה שהוא אמר לי באותו רגע,‬ ‫שינה הכול עבורי.‬
‫הוא אמר שמרגל העל של המוסד...‬
‫היה סוכן כפול.‬
‫הייתי מזועזע עד עמקי נשמתי.‬
‫מה היו ההשלכות של העובדה‬ ‫שהוא מרגל כפול?‬
‫אם הוא היה סוכן כפול‬ ‫במהלך אחת המלחמות החשובות ביותר...‬
‫בהיסטוריה של המזרח התיכון...‬
‫אז כל המידע המודיעיני...‬
‫שהישראלים ביססו עליו את החלטותיהם‬ ‫מוטל בספק.‬
‫הישראלים תלויים במידע המודיעיני שלהם.‬
‫הם חייבים שהוא יהיה נכון תמיד.‬
‫ואם המרגל הטוב ביותר שלהם רימה אותם...‬
‫זה פשוט יהרוס את המוניטין.‬
‫לכן, שירותי המודיעין...‬
‫אוקיי, עמוס.‬
‫יש להם עניין...‬
‫- ראש מבצעי המוסד באירופה בדימוס -‬
‫בלשמור על הסיפור ללא שינויים.‬
‫זה נושא רגיש.‬
‫ברגמן הצעיר היה מלא מוטיבציה.‬
‫סקופ כזה זה משהו שתמיד חלמתי עליו.‬
‫אבל אז חשבתי שזה עשוי להיות‬ ‫משחק ממש מסוכן.‬
‫- קהיר, 1967 -‬
‫אשרף מרואן היה...‬
‫בן של גנרל צבאי.‬
‫ואנשים רואים בזה סמל לעליונות חברתית.‬
‫הוא סיים לימודי כימיה.‬
‫ובאותה תקופה...‬
‫הוא הכיר את מונה...‬
‫ביתו של גמאל עבד אל נאצר...‬
‫נשיא מצרים.‬
‫הם התאהבו.‬
‫הוא ידע איך...‬
‫לקפוץ למיטה טובה.‬
‫הוא התחתן עם ביתו של נאצר,‬ ‫"נאצר הכל יכול".‬
‫נאצר היה כמו אלוהים בשביל הערבים.‬
‫אליל.‬
‫נאצר.‬
‫שנת 1967 הייתה רגע של משבר עבור נאצר.‬
‫ישראל פגעה בכוחות האוויר של מצרים‬ ‫על היבשה.‬
‫- מלחמת ששת הימים, 1967 -‬
‫ואז מצרים איבדה את חצי האי סיני.‬
‫המצרים לא האמינו שזה יכול‬ ‫לקרות לנו.‬
‫זו הייתה פגיעה בכבוד המדינה.‬
‫ותהליך הבנייה המחודשת של הצבא החל...‬
‫עם מטרה אחת: לפתוח במלחמה...‬
‫כדי לכבוש חזרה את סיני‬
‫ולקבל חזרה את תחושת הגאווה‬ ‫שכל מצרי הרגיש‬
‫לפני 1967.‬
‫מרואן נכנס למשפחת נאצר‬ ‫בנקודת משבר זו.‬
‫הוא רוצה להיות חשוב...‬
‫אבל נאצר לא הפקיד בידיו‬
‫את סוג המשימות שאשרף מרואן‬
‫חשב שיקבל, עכשיו שהוא "נשוי למשפחה".‬
‫נאצר...‬
‫הרגיש שהבחור הזה לא רצה‬ ‫להתחתן עם הבחורה בגלל האישיות שלה.‬
‫הוא רצה להתחתן עם ביתו של הנשיא.‬
‫אז נאצר נתן לאשרף מרואן‬ ‫תפקיד זוטר בנשיאות.‬
‫זה היה כמו כשיש לך יריב פוליטי,‬
‫אתה שומר עליו קרוב‬ ‫כדי לפקח עליו,‬
‫במקום לתת לו חופש לזרוע הרס.‬
‫אשרף חש מושפל, מוענש,‬
‫וזה גרם לו לרטון טינה לנאצר.‬
‫אז הוא בא ללונדון עם אישתו החדשה.‬
‫אבל דיווחים במצרים...‬
‫דיווחו שהוא...‬
‫נהנה מאורח חיים יוקרתי.‬
‫מועדוני לילה...‬
‫מסעדות...‬
‫מעבר למה שמיצרי ממוצע‬
‫יכול להרשות לעצמו.‬
‫נאצר חי חיים מאוד חסכניים‬
‫והוא הרגיש שזה מביש ביותר.‬
‫נאצר דחק בהם לחזור לקהיר.‬
‫ואשרף הרגיש שנאצר מגביל אותו.‬
‫אז הוא רצה לנקום בחותן שלו.‬
‫- מלחמת ששת הימים‬ ‫הייתה אסון עבור מצרים -‬
‫- וניצחון בלתי צפוי עבור ישראל -‬
‫- המנהיגים הישראלים קוראים לזה‬ ‫"הרס מוחלט של כוחות סיני של מצרים". -‬
‫- מצרים נשבעה לנקום -‬
‫מיד לאחר מלחמת ששת הימים של שנת 67...‬
‫סוגיית המלחמה האפשרית עם מצרים...‬
‫הייתה בעדיפות הראשונה עבור המוסד.‬
‫- נאצר מתחיל לחזק בריתות -‬
‫כל מדינה, כל ממשלה, צריכה להתמודד‬ ‫עם הכוונות של האויבים שלה.‬
‫וככל שיודעים יותר...‬
‫עולה הסיכוי למנוע מלחמה.‬
‫כך שמידע מודיעיני צבאי‬ ‫היה מאוד חשוב למוסד...‬
‫המוסד...‬
‫אחראי על...‬
‫איסוף מידע ותפעול מיוחד.‬
‫- 1972, נקמה על הטבח בישראלים‬ ‫באולימפיאדת מינכן -‬
‫- 1972, פיצוץ המכונית של ע'סאן כנפאני -‬
‫- 1986, חטיפת מרדכי וענונו -‬
‫- רצח הרברטס צוקורס, זוהייר מושן‬ ‫ויחיה אל משד -‬
‫זה לא הסי-איי-אי.‬
‫הסי-איי-אי מתמודד עם כל העולם.‬
‫יש להם סוכנים בדרום אמריקה, באפריקה.‬
‫אולי בקוטב הצפוני, אני לא יודע.‬ ‫מסביב לכל העולם.‬
‫כאן, בישראל, זה ממוקד.‬
‫כלפי האויבים הגדולים.‬
‫אתה יכול לתאר לי את העבודה שלך‬ ‫והתפקיד שלך כשעבדת בשטח?‬
‫לא, אני מעדיף שלא.‬
‫אז, שנת 67...‬
‫באותו רגע, התחלנו לחפש מידע מודיעיני‬
‫שיתמוך או...‬
‫יבטל...‬
‫את סוגיית המלחמה עם מצרים.‬
‫- לונדון -‬
‫היו לך חששות לגבי ההשלכות האפשריות‬ ‫של לחשוף מרגל?‬
‫תראה, טום...‬
‫המוסד יכול להיות מאוד מסוכן.‬
‫ולחשוף את אחד המרגלים שלהם...‬
‫יכל לסכן אותי.‬
‫אבל הייתי חייב לדעת.‬
‫זה היה סיכון, זה היה הימור,‬ ‫נהגתי בחוסר זהירות.‬
‫מה יש לאישתך לומר לגבי כל זה?‬
‫ידעתי שהיא לא תשמח...‬
‫לראות אותי מעורב בדבר דבר.‬
‫היא הייתה הרבה יותר אחראית‬ ‫ופחות חסרת זהירות ממני.‬
‫אז לא סיפרתי לה כלום על משחקי הריגול שלי.‬
‫עיינתי במאות מאמרים...‬
‫וספרים, כדי להבין מי הוא היה.‬
‫וקראתי כל מה שיכולתי...‬
‫למצוא.‬
‫ואז הגיע לידיי ספר מפתח.‬
‫המפתח הוא הביוגרפיה של אלי זעירא.‬
‫האדם שאמר לי שיש סוכן כפול‬
‫שרימה את המוסד.‬
‫זעירא כותב על מרגל ללא שם.‬
‫ואז הוא מזכיר שלושה אנשים‬ ‫שיושבים בפגישה בריאד.‬
‫המלך פייסל מערב הסעודית,‬ ‫סדאת, ואדם שלישי.‬
‫חשדתי מאוד בעובדה שזעירא‬ ‫לא הזכיר את שמו של האדם השלישי,‬
‫בפרק שלם שמוקדש כולו למרגל.‬
‫ואתה שואל את עצמך: "למה השם לא מוזכר?"‬
‫אז העובדה שזה לא הוזכר...‬ ‫-כן, בדיוק.‬
‫העובדה שהייתה פיסת מידע חסרה...‬
‫זה היה עניין של עריכה, אתה מבין.‬
‫למה זה חסר?‬
‫אז אולי השם לא מוזכר‬
‫כי מישהו מנסה להסתיר את השם.‬
‫אבל יש הפנייה.‬ ‫רובינסון, עמוד 136.‬
‫136.‬
‫וכאן יש אדם שלישי, ד"ר אשרף מרואן.‬
‫כשראיתי את זה,‬ ‫כל האורות האדומים שלי...‬
‫התחילו להבהב.‬
‫- ד"ר אשרף מרואן -‬
‫הייתה לי תחושת בטן שהשם שלו חשוב.‬
‫אשרף מרואן.‬
‫זה היה ניחוש מחושב.‬
‫- תל אביב, ישראל -‬
‫ושלחתי לזעירא פקס...‬
‫בתקווה שהוא יגיב ויאשר את השם.‬
‫לקחתי הימור.‬
‫אבל התגובה שלו הייתה...‬
‫"אני לא אחשוף."‬
‫וזה איכזב אותי.‬
‫אבל תהיתי אם היה משהו בעובדה‬ ‫שזעירא לא הכחיש.‬
‫אז חשבתי שאולי אני במסלול הנכון.‬
‫וסירבו לנהל מסע ומתן עד שפונו.‬
‫בנקודה זו העולם הערבי‬ ‫ספג מהלומה.‬
‫שהוא עדיין מתאושש ממנה.‬
‫כעת, המצב הנפיץ במזרח התיכון‬ ‫הסתבך אף יותר‬
‫הודות למוות הלא צפוי של נשיא מצרים, נאצר.‬
‫האדם הזה, אנואר סדאת, נבחר כנשיא.‬
‫- השבעת סדאת -‬
‫הבוסים הגדולים בשלטונו של נאצר...‬
‫הם לא היו...‬
‫מרוצים מסדאת.‬
‫הייתה סוג של התקוממות.‬
‫ו...‬
‫אשרף היה מאוד מתוחכם, פיקח.‬
‫איכשהו, מרואן הצליח להשיג מידע ארכיוני‬
‫והעביר אותו לסדאת‬
‫וסדאת השתמש בחלק מהמידע הארכיוני‬
‫כדי להעמיד לדין את אויביו.‬
‫- המשפט של אויביו של סדאת -‬
‫זה היה מאוד משמעותי‬ ‫לקריירה העתידית של מרואן‬
‫שהוכחת נאמנותו לסדאת‬
‫באה על מחיר נעיצת סכין בגב‬ ‫של העוזרים הקרובים ביותר לנאצר.‬
‫- גזר דין: מאסר עולם -‬
‫וסדאת תיגמל אותו.‬
‫הוא מינה את אשרף...‬
‫מזכיר משרד הנשיא.‬
‫הוא היה חלק...‬
‫מהמעגל הפנימי של סדאת.‬
‫באותה תקופה הוא היה בן פחות מ-30.‬
‫הוא היה האדם הצעיר ביותר בתפקיד אי פעם.‬
‫אבל אם מכירים את אשרף מרואן...‬
‫כל צעד מתוכנן במחשבה על מה שעומד לבוא.‬
‫הייתי די בטוח שאשרף מרואן היה המרגל.‬
‫אבל הייתי זקוק לאישור.‬
‫אז חשבתי שאולי העורך של הספר של זעירא...‬
‫רמי טל...‬
‫יוכל לעזור עם שם המרגל.‬
‫ברור שהעורך דן בנושא עם זעירא,‬ ‫אז חשבתי על תוכנית.‬
‫תפסתי טיסה לתל אביב.‬
‫רוני ברגמן רצה לוודא שיש לו את השם הנכון.‬
‫אני ידעתי את השם.‬
‫אבל אמרתי לו: "רוני, אני לא יודע את השם.‬
‫אבל אם הייתי יודע, לא הייתי מגלה לך.‬
‫אני לא יודע את השם. אל תדחוק בי."‬
‫ככה זה קרה.‬
‫עשר דקות מתחילת השיחה,‬
‫אחרי שהוא התחמם, ‬ ‫אבל עדיין לא התעייף ממני...‬
‫הסתכלתי עליו ישר בעיניים...‬
‫ורוני אמר...‬
‫"אני יודע את שמו של מרגל העל."‬
‫ואמרתי: "יופי לך."‬
‫והוא אמר...‬
‫אשרף מרואן היה מרגל העל.‬
‫הייתי מופתע.‬
‫התגובה שלו...‬
‫לא הותירה מקום לספק.‬
‫למיטב זכרוני, לא אישרתי את זה.‬
‫הוא הסתכל וחייך.‬
‫בינגו.‬
‫איך אומרים...‬
‫באנגלית אומרים "חמאה לא הייתה‬ ‫נמסה לי בפה."‬
‫חמאה נמסה לי בפה.‬
‫אז כשהוא בא אליי עם השם, אני...‬
‫טוב, כן...‬
‫זה היה זוג של אישור.‬
‫חזרתי ללונדון אדם שמח.‬
‫היה לי את השם.‬
‫הייתי מאושר.‬
‫באמת.‬
‫חגגתי.‬
‫אבל הייתי חייב לוודא שהוא היה...‬
‫סוכן כפול.‬
‫אוקיי, אז איך המוסד התחיל‬ ‫את הקשר עם אשרף מרואן?‬
‫הוא בא אלינו מיוזמתו.‬
‫- לונדון -‬
‫- חודשיים לאחר מותו של נאצר -‬
‫יום אחד, בלונדון...‬
‫הוא החליט להתקשר לשגרירות ישראל.‬
‫ככה נוצרים רגעים היסטוריים.‬
‫הם נוצרים ממזל טהור.‬
‫כי כשהוא התקשר לשגרירות...‬
‫למרבה המזל, ראש תחנות המוסד באירופה‬
‫שמואל גורן, היה בביקור בתחנה.‬
‫הייתי אחראי על העבודה הזאת באירופה.‬
‫מצלצל אדם, שמעתי את השם, והשם מיד קפץ לי.‬
‫אבל אמרתי, "זה לא יכול להיות", ‬ ‫אחד כזה שיבוא אלינו.‬
‫כשמגייסים סוכן חדש, מה הסיכונים עבורך?‬ ‫עבור המוסד?‬
‫עבור המוסד, קודם כל,‬ ‫שהוא עשוי להיות סוכן כפול.‬
‫מספר שתיים, שהוא שקרן.‬
‫ומספר שלוש, זה שהוא יכול להסגיר אותך,‬ ‫שזה מאוד מסוכן.‬
‫אבל בתור קצין מודיעין, אם אתה לא...‬
‫חשדן כחלק...‬
‫מהמנהגים והאופי שלך...‬
‫יש לך סיכון גבוה לא להיות‬ ‫קצין מודיעין מצליח.‬
‫במקרים של התגייסות ביוזמה אישית,‬
‫אפילו יותר חשוב להיות חשדן.‬
‫אבל הוא אמר: "חותנו של נשיא מצרים‬ ‫מגיע אלינו מיוזמתו?‬
‫אי אפשר להחמיץ את ההזדמנות הזאת."‬
‫זה היה הימור. ‬ ‫במקרים האלה זה בין צל"ש ותר"ש.‬
‫- ד"ר אשרף מרואן -‬
‫את יודעת לתרגם את זה לאנגלית?‬ ‫אני לא יודע.‬
‫הייתה פגישה‬
‫ואילתרנו‬
‫וקבענו את הפגישה בבית מלון באותו יום.‬
‫כלומר, נושא השיחה היה קצר,‬ ‫המסמכים היו פרוטוקולים‬
‫אותנטיים של שיחות עם הרוסים.‬
‫ששמה משלחות בדרג הכי גבוה המצרי במוסקבה,‬
‫יחד עם הדרג הכי גבוה הרוסי.‬
‫להיות זבוב על הקיר כשמתנהלות פגישות כאלה‬ ‫זה חלום של כל איש מודיעין.‬
‫- מטה המוסד לשעבר, ‬ ‫סוכנות המודיעין של ישראל -‬
‫המשימה שלי הייתה לעבור‬ ‫על החומרים שהוא הביא.‬
‫ולא יכולנו למצוא כלום...‬
‫שגרם לנו לפקפק באמינות שלו.‬
‫אוקיי, אז מה בדיוק‬ ‫עשית כדי לבדוק אותו?‬
‫תקשיב, אין סיבה להיכנס לכל הפרטים, אבל...‬
‫לא היה אף אחד, ואף מקרה‬ ‫שבו מישהו אמר במפורש...‬
‫באופן החלטי שהוא לא אמין.‬
‫למה שמרואן, עכשיו שנאצר כבר לא היה...‬
‫הוא השיג את מה שרצה,‬ ‫הוא היה יד ימינו של הנשיא.‬
‫למה לו עדיין למכור סודות לישראל?‬
‫למה הוא עשה את זה?‬
‫כדי להרגיש חשוב.‬
‫אולי כדי לנקום בחותן שלו.‬
‫ובנוסף, תגמול כספי.‬
‫סך הכול, המוסד שילם לו מיליון דולר‬
‫בשנות ה-70, תחילת שנות ה-70.‬
‫זו כמות כסף ענקית.‬
‫כל מה שהישראלים אומרים‬
‫מעיד על טינה כלפי נאצר, גאווה, כסף,‬
‫וזה לא מסתדר לי.‬
‫אתה צריך להסתכל מנקודת המבט‬ ‫של אשרף מרואן.‬
‫"אני גיבור גדול."‬
‫איך הריגול של מרואן עבורך עבד בדיוק?‬
‫הוא ליווה את סדאת...‬
‫לפגישות עם מנהיגים.‬
‫- ד"ר אשרף מרואן,‬ ‫הנשיא אנואר סדאת -‬
‫הוא הקשיב ויכל לתת לנו מידע פנימי.‬
‫- פגישת מנהיגי העולם הערבי בקהיר -‬
‫כשהמוסד נפגש עם מרואן...‬
‫הפגישה התרחשה בלונדון.‬
‫מרואן היה מספק מסמכים.‬
‫הוא היה מקבל את הכסף שלו,‬ ‫ואז הוא היה עוזב ראשון.‬
‫והישראלי היה עוזב אחריו.‬
‫מה היה כל כך יקר ערך במידע שהוא נתן לכם?‬
‫פיסות המידע החשובות ביותר שאשרף מרואן‬ ‫העביר לישראל...‬
‫הוא סיפק את פקודת הקרב של הצבא המצרי. ‬
‫המשמעות של זה הייתה שישראל ידעה‬ ‫איך המצרים הולכים לפתוח במלחמה.‬
‫והם יתקפו אותנו רק אם יהיה‬ ‫להם כיסוי אווירי מספק,‬
‫שיסופק על ידי הרוסים.‬
‫אני אומר לכם את זה עוד פעם ועוד פעם‬
‫כי מהבחינה המקצועית זו הייתה רעידת אדמה.‬
‫זה היה...‬
‫יפיפה.‬
‫באמת.‬
‫ניסיתי לפענח מה קרה לאשרף מרואן.‬
‫זה היה רצח?‬
‫התאבדות?‬
‫מאוד מעניין להיות כאן.‬
‫הוא היה על המרפסת הזאת כאן.‬
‫ונחת בשיחים האלה.‬
‫המשפחה תמיד אמרה שמסלול הנפילה שלו‬
‫היה כזה שהוא נפל רחוק מהבניין...‬
‫באופן כזה שקרוב לוודאי שהוא נזרק החוצה.‬
‫אפשר לראות את זה בבירור רק מהגינה.‬
‫מתחילים להבין למה המשפחה טענה...‬
‫שזה מוזר שהוא נחת...‬
‫במרחק מספר מטרים...‬
‫אל תוך השיחים האלה.‬
‫כשדיברתי עם אישתו של אשרף מרואן, מונה...‬
‫היא חשבה שיתכן כי הוא נרצח על ידי ישראל.‬
‫על בסיס מידע זה,‬
‫היה קשה להאמין שהוא פשוט נפל‬
‫כחלק מתאונה.‬
‫- ארכיונים -‬
‫אספתי כמות מידע ענקית במהלך המחקר שלי.‬
‫זה אלי זעירא כשהוא היה צעיר.‬
‫הוא היה אדם נאה.‬
‫חכם מאוד.‬
‫ראש מודיעין צה"ל אמר לי‬
‫שהמרגל הזה הוא סוכן כפול.‬
‫זה בבירור הציג את המודיעין הישראלי...‬
‫באור רע.‬
‫אז זה משך את תשומת ליבי.‬
‫ואז חשפתי משהו גדול מאחורי‬ ‫הפגישות בלונדון.‬
‫מרואן היה חסר זהירות. ‬ ‫הוא עשה דברים טיפשיים, לקח סיכונים.‬
‫הוא נהג להתקשר לישראלים...‬
‫ישירות לשגרירות שלהם...‬
‫והתעלם ממערך הזהירות:‬
‫להתקשר לשגרירות באופן בלתי ישיר,‬ ‫דרך צד שלישי, אישה מלונדון.‬
‫סוכנויות אחרות יכלו לצותת לטלפון,‬ ‫האם-איי 6.‬
‫והוא היה מגיע לפגישות‬
‫כשהוא נוסע במכונית ‬ ‫של השגרירות המצרית בלונדון.‬
‫העובדה שמרואן היה כל כך בטוח...‬
‫לעשות דברים כאלה בגלוי‬
‫אולי מצביעה על העובדה שהוא ידע שזה בסדר.‬
‫הוא היה סוכן כפול.‬
‫והמצרים...‬
‫יקבלו את זה.‬
‫אז המסקנה שלי היא שהאלוף‬ ‫אלי זעירא צדק.‬
‫המרגל היה סוכן כפול.‬
‫רוני, דיברתי עם המוסד‬
‫ומה שהם אומרים לי די משכנע.‬
‫אני חושב שאשרף מרואן‬
‫הוא לא האדם שהישראלים חשבו שהוא.‬
‫- למטרות איזון -‬
‫- יוצרי הסרט פנו לקצינים מצריים‬ ‫לקבלת תגובה -‬
‫- כולל ראש המודיעין של הנשיא נאצר,‬ ‫סמי שרף. -‬
‫- אף אחד מהם לא הסכים לדבר על הנושא. -‬
‫- אולם, העיתונאי המצרי עבדאללה חמודה,‬ ‫מומחה לענייני מודיעין -‬
‫- הסכים לספק את ‬ ‫ההשקפה הרשמית של מצרים. -‬
‫יש לנו סאונד?‬
‫מוכן?‬ ‫-אני מוכן.‬
‫עבדאללה, הישראלים מאמינים ‬ ‫שאשרף נתן להם הכול.‬
‫יופי להם.‬
‫אני מאמין שאשרף מרואן שירת‬ ‫נאמנה את מצרים.‬
‫הוא עשה זאת תחת הנחיות מסדאת.‬
‫הוא לא עשה זאת מרצונו החופשי.‬
‫אבל...‬
‫הוא היה מוכן לשחק משחק מסוכן.‬
‫כשסדאת הפך לנשיא מצרים...‬
‫המטרה הראשונה שלו‬
‫הייתה להחזיר את ‬ ‫האדמות שמצרים איבדה ב-1967.‬
‫זו הייתה...‬
‫תנועה גורפת במדינה.‬
‫כולם התאחדו...‬
‫למען מטרה אחת.‬
‫לפתוח במלחמה ולכבוש חזרה את סיני,‬
‫להחיות מחדש את העולם הערבי,‬ ‫וליצור רוח חדשה לעתיד.‬
‫אבל בידיעה שיש לישראל נשק‬
‫מארה"ב ומדינות מערביות...‬
‫היה צורך בתוכנית ערמומית.‬
‫וסדאת...‬
‫עשה זאת בצורה מושלמת.‬
‫סדאת רצה סוכן מאוד משכנע...‬
‫שיספק מידע לשיראלים, ו...‬
‫אשרף מרואן היה השחקן המושלם לתפקיד.‬
‫זו הייתה הצגה שתוכננה לפרטי פרטים,‬ ‫בסטנדרט הכי גבוה.‬
‫הם למדו היטב את המנטליות הישראלית‬
‫כדי ליצור הצגה שתרמה את הישראלים.‬
‫והוא לא הגיע אליהם על הברכיים.‬
‫הוא הלך אליהם מלא גאווה.‬
‫הזווית של אשרף מרואן,‬
‫פלייבוי, נהנתני, עם תחושת גאווה.‬
‫"אני גיבור גדול."‬
‫והוא היה ממש מוצלח בלשכנע אותם‬
‫שהוא רציני לגבי לעבוד עבורם.‬
‫אשרף מרואן סיפק לישראלים‬
‫את תוכניות המלחמה של מצרים,‬
‫אך לא בשלמותן.‬
‫אבל הישראלים היו מאוד מרוצים ממה שנתן להם.‬
‫אז הוא התקבל.‬
‫החומר שקיבלנו, ‬ ‫אני הגדרתי אותו שהוא מגיע פעם באלף שנה‬
‫אז הם קראו לו...‬
‫סוכן המאה.‬
‫הכול תחת הוראות מסדאת.‬
‫יש תאוריה על סוכן כפול,‬ ‫אני רוצה את דעתך.‬
‫אף מדינה בעולם‬
‫שחומר כזה יגיע לידי האויבים שלה.‬
‫הוא בוגד.‬
‫הוא פשוט בוגד.‬
‫זהו זה.‬
‫איך המידע שמרואן נתן‬ ‫השפיע על החשיבה שלך?‬
‫מרואן, הוא חשוב.‬
‫אחד התנאים לפתוח במלחמה...‬
‫היה מפציצים ארוכי טווח.‬
‫והרוסים,‬
‫הם היססו לספק למצרים כוח הפצצה.‬
‫אז מומחי המודיעין הישראלי‬
‫חשבו שהם לא הולכים להילחם בנו.‬
‫המסר הבסיסי...‬
‫של כל האינפורמציה שסופקה על ידי מרואן‬
‫הייתה שמצרים לא תתקוף‬
‫לפני שהיא תקבל נשק מסוים.‬
‫אבל מה שהישראלים לא ידעו...‬
‫היה שסדאת החליט לפתוח במלחמה נגדם...‬
‫אפילו ללא נשק.‬
‫סדאת רצה להפתיע את הישראלים,‬
‫לתפוס אותם לא מוכנים.‬
‫סוגיית המפתח הייתה איך להפתיע את הישראלים.‬
‫ומצרים הרגישה‬
‫שהזמן המתאים לתקוף אותם...‬
‫הוא ביום כיפור...‬
‫שהוא יום קדוש בישראל.‬
‫כשהישראלים לא מקשיבים לרדיו,‬
‫הטלוויזיה כבויה.‬
‫הם מבודדים בבתי הכנסת ובבתים שלהם.‬
‫ב-6 לאוקטובר, 1973...‬
‫היחידות המצריות על היבשה...‬
‫קיבלו פקודה: "עכשיו!".‬
‫מאה אלף חיילים מצרים ‬ ‫החלו לחצות את תעלת סואץ.‬
‫ראשם ורוחם מלאי רצון לנצח.‬
‫בצד השני היו רק 452 חיילים ישראלים.‬
‫הם תפסו את הישראלים לא מוכנים,‬
‫הצליחו לשבור את המיתוס שישראל בלתי מנוצחת.‬
‫הישראלים הראשונים שנכנעו‬ ‫היוו רגעים נדירים של ניצחון‬
‫עבור המפקדים המצרים.‬
‫המצרים ממש הצליחו להפתיע.‬
‫פשוט ככה...‬
‫- תל אביב, ישראל -‬
‫- רגע אחרי ההתקפה -‬
‫מפוצץ מלא אנשים‬
‫זה היה 12 בצהריים, ‬ ‫התחלנו לראות תנועה של רכבים‬
‫באו הצבא,‬
‫לקחו אותם מפה, הם עלו לרכבים של הצבא‬
‫אני יכול להגיד לך,‬ ‫בסך הכול היה תוהו ובוהו.‬
‫גויסתי לצבא.‬
‫ויצאתי לכיוון סיני.‬
‫האמנו שהצבא הישראלי בלתי מנוצח,‬ ‫ושהערבים נחותים.‬
‫ושזה יהיה קלי קלות.‬
‫אבל הבנו שלמעשה זו לא בדיחה.‬
‫הפציצו אותנו מהאוויר.‬
‫הפציצו אותנו מהיבשה.‬
‫נלחמנו כמעט פנים אל פנים,‬ ‫מול חיילים מצרים.‬
‫הם היו לוחמים טובים.‬
‫ראיתי אנשים מתים סביבי.‬
‫הייתי מפוחד לאורך כל הדרך.‬
‫אתה חושב לעצמך שזה הסוף.‬
‫הם לקחו חמישה קילומטרים מסיני.‬
‫ונכנסו פנימה.‬
‫והם הרסו הכול.‬
‫ולמעשה, שר ההגנה, דיין,‬
‫הופיע בטלוויזיה ודיבר אל העם.‬
‫והסביר לנו, שהמצב...‬
‫רע בהחלט.‬
‫המלחמה הזאת קשה‬
‫- ערוץ 1, 1973 -‬
‫התנקשויות חריפות ומרירות ‬
‫הוא הסתכל למטה ואמר...‬
‫ואנחנו נלחמים על חיינו.‬
‫אנחנו נלחמים על חיינו?‬
‫היינו הגיבורים ב-1967.‬
‫מה קרה עכשיו? אז...‬
‫הנאום שלו בטלוויזיה היה רגע קשה לישראל.‬
‫כשהמלחמה נגמרה...‬
‫העם המצרי היה שמח ביותר.‬
‫אני יכול לספר לך משהו‬ ‫שלא הרבה אנשים יודעים?‬
‫במהלך ימי המלחמה של 1973,‬
‫שיעור הפשע...‬
‫הצטמצם לאפס.‬
‫לא היה פשע.‬
‫בכלל לא. כולם...‬
‫התאחדו עם כולם.‬
‫לכולם הייתה מטרה משותפת,‬ ‫להרוויח חזרה את תחושת הגאווה והכבוד.‬
‫אשרף מרואן...‬
‫הוא איפשר למצרים להרוויח את יתרון ההפתעה.‬
‫המצרים מתעקשים על כך‬ ‫שהם קפצו עליכם ב-73,‬
‫כי אשרף מרואן הוליך אתכם שולל.‬
‫אבל זה בדיוק ההפך,‬ ‫הוא לא הפתיע אותנו.‬
‫הם נתנו לנו נתרעה מוקדמת.‬
‫- ה-4 באוקטובר, 1973 -‬
‫- יומיים לפני מתקפת הפתע -‬
‫לפני המלחמה...‬
‫אשרף מרואן, ביקש פגישה.‬
‫הוא נתן את מילת הקוד...‬
‫"כימיקלים."‬
‫והוא אמר להם: "מחר אני אהיה בלונדון.‬
‫אני רוצה שצביקה זמיר...‬
‫ראש המוסד יגיע."‬
‫הפגישה נערכה בסביבות השעה עשר בערב.‬
‫צביקה ישב, ‬ ‫וכתב את הפרטים החשובים בסיפור.‬
‫אשרף מרואן אמר: ‬ ‫"מחר, המלחמה תתבצע בשקיעת השמש."‬
‫צביקה...‬
‫שלח אזהרה מוקדמת לעוזר האישי שלו.‬
‫היא הופצה לכל...‬
‫מנהלי המודיעין הצבאי.‬
‫יכולנו להכין את עצמנו...‬
‫למתקפה.‬
‫אשרף, הוא נתן את התוכנית.‬
‫חכה רגע.‬
‫אשרף אמר שהמלחמה תפצח בשקיעה,‬ ‫ולמעשה מתקפת הפתע הייתה בשעה שתיים.‬
‫זו לא הולכת שולל?‬
‫אני אענה...‬
‫ראיתי את הדו"ח המלא.‬
‫הסורים...‬
‫רצו שהמתקפה תהיה בבוקר.‬
‫ב-2 באוקטובר, שר הצבא הסורי הגיע לפשרה.‬
‫אוקיי.‬
‫לא בשקיעה.‬
‫עשר דקות...‬
‫לפני שתיים‬
‫בצהריים.‬
‫מרואן, הוא לא ידע על השינוי.‬
‫כי הוא לא היה במצרים.‬
‫הוא יצא למשימה.‬
‫יש כאלה שאומרים‬
‫שמרואן לא ידע שהמלחמה ‬ ‫תתחיל ארבע שעות מוקדם יותר‬
‫אני לא קונה את זה. ‬ ‫אני פשוט חושב שהוא היה מקורב מדי...‬
‫להנהלה בשביל לא לדעת כזאת עובדה.‬
‫והעובדה שהוא אמר שהיא תתחיל בשקיעה...‬
‫הייתה שיא הטעייתו את המוסד וישראל.‬
‫אבל לסוכני המוסד יש מוטיבציה ברורה‬
‫לספר לעולם שהוא עשה זאת בתמימות.‬
‫אז הייתי משוכנע ‬ ‫שאשרף מרואן רימה את הישראלים.‬
‫עכשיו רציתי לכתוב ספר עליו.‬
‫אבל ללא אישור,‬
‫לא יכולתי פשוט להאשים מישהו‬ ‫בכך שהוא סוכן כפול.‬
‫ורציתי לשמוע את זה מאשרף.‬
‫רציתי לשמוע את הסיפור ממנו.‬
‫אז פירסמתי היסטוריה של ישראל.‬
‫רציתי להתגרות באשרף.‬
‫אז כתבתי בספר, מבלי להזכיר את שמו,‬
‫שהוא היה קרוב משפחה קרוב של הנשיא נאצר...‬
‫ושהישראלים נהגו לכנות אותו "החתן" שלו.‬
‫- חתן -‬
‫דרך אגב, הישראלים מעולם לא קראו לו "החתן".‬
‫זו הייתה המצאה שלי...‬
‫כדי שהוא יגיב.‬
‫שלחתי לו את הספר עם הקדשה...‬
‫לאשרף מרואן "גיבור מצרים".‬
‫אבל לא הייתה תגובה.‬
‫זה, דרך אגב, עבורי, ספר ממש משעמם.‬
‫מלבד הסיפור הזה.‬
‫כן.‬
‫ואז פריצת דרך.‬
‫עיתונאי מצרי יצר קשר עם אשרף מרואן...‬
‫ושאל אותו: "אתה האדם בלב הסיפור של ברגמן?"‬
‫והוא ענה...‬
‫"הספר של ברגמן הוא סיפור בלשי מטופש."‬
‫ב...‬
‫אופן ילדותי, נעלבתי.‬
‫אז כשעיתונאי מצרי אחר יצר איתי קשר...‬
‫אישרתי...‬
‫שאשרף מרואן היה "החתן".‬
‫מרגל מושלם, וגיבור לאומי מצרי...‬
‫בכך שרימה את ישראל...‬
‫וצריך לבנות רחוב על שמו בקהיר.‬
‫הייתי אובססיבי לזה.‬
‫ואם יש לך משהו כל כך חשוב...‬
‫ואתה לא מספר לאישתך...‬
‫אני בטוח שיש לזה השפעה על היחסים.‬
‫כמה שבועות לאחר מכן...‬
‫עיינתי בעיתון "אל-ארהאם אל-ערבי".‬
‫זה הראיון.‬
‫"מרגל מושלם וגיבור לאומי."‬
‫אשרף מרואן.‬
‫וזה גרם לתרעומת גדולה במזרח התיכון.‬
‫הסוכן נחשף.‬
‫ראיתי את התמונה שלי בספר,‬
‫והלב שלי צנח.‬
‫זה ממש זיעזע אותי.‬
‫תהיתי מה תהיה התגובה...‬
‫של מרואן, של המצרים, של המוסד.‬
‫זה היה ממש מטריד.‬
‫ביום שלמחרת...‬
‫הייתי בגינה.‬
‫ראיתי את אישתי דופקת‬ ‫דרך החלון:‬
‫"יש לך שיחת טלפון."‬
‫הרמתי את השפורפרת‬
‫ומישהו אמר: "מה שלומך?"‬
‫עם מבטא ערבי.‬
‫"ומי אתה?" שאלתי.‬
‫"אני האדם שכתבת עליו."‬
‫הייתי בשוק.‬
‫הוא אמר: "עלינו להיפגש."‬
‫עמדתי להיפגש עם אחד המרגלים הגדולים‬ ‫בהיסטוריה המודרנית.‬
‫מהלך די מסוכן.‬
‫אז הייתי מודאג.‬
‫נקטתי במספר אמצעי זהירות.‬
‫השארתי לאישתי הודעה שאומרת:‬ ‫"אני נפגש עם אשרף מרואן."‬
‫צעדתי לכיוון מלון אינטרקונטיננטל‬
‫כשאני מסתכל אחורה מדי פעם.‬
‫הוא כבר היה שם.‬
‫מעולם לא ראיתי אותו בעבר,‬ ‫והופתעתי לראות כמה הוא גבוה.‬
‫לבוש היטב.‬
‫עם צעיף, צעיף אדום.‬
‫צועד למעלה ולמטה.‬
‫ולמרות שלא נפגשנו לפני כן...‬
‫מיד זיהינו את את השני.‬
‫"מה שלומך?", שאלתי.‬
‫"אני חולה", הוא אמר.‬ ‫"עברתי מספר ניתוחים."‬
‫הזמנו קפה.‬
‫וכש...‬
‫הקפה לא הגיע לשולחן,‬
‫הוא קם והביא לנו אותו,‬ ‫וזו הייתה טעות גדולה.‬
‫הוא יכל לשים משהו בפנים.‬
‫זו הייתה הטעות היחידה שלי בפגישה.‬
‫אמרתי לו שיש לי שאלה אחת גדולה‬ ‫שאני רוצה לשאול אותו.‬
‫"למה אמרת 'שקיעה'‬
‫כשבעצם המלחמה התחילה בשתיים בצהריים?"‬
‫הוא חייך...‬
‫ואמר: "מה זה כמה שעות, ביננו?"‬
‫בינגו.‬
‫זו הייתה הודאה אמיתית בכך שרימה את ישראל.‬
‫אבל אז הוא הוסיף...‬
‫שהוא חושש לבטיחותו.‬
‫וזה נגמר בזה.‬
‫זה היה...‬
‫מדהים, ושמחתי ממש שאני בחיים.‬
‫האלוף אלי זעירא צדק.‬
‫המרגל המסתורי שעבד עבור ישראל‬ ‫היה סוכן כפול.‬
‫זה בולשיט.‬
‫ספר לי...‬ ‫-הוא טועה.‬
‫מה אתה באמת חושב.‬
‫אני חושב שרוני...‬
‫טועה.‬
‫מה שאלי זעירא עשה זה להפיץ "חדשות מזויפות"‬
‫ארבעה עשורים לפני שטראמפ עלה לשלטון‬ ‫והמציא את המונח הזה.‬
‫זה היה היום שבו ישראל התאבלה על חלליה.‬
‫מספר הקורבנות עומד על‬
‫- 1,854 הרוגים -‬
‫גודל ההפתעה...‬
‫- משה בוכבוט,‬ ‫בית הכנסת הגדול -‬
‫זה דבר שרודף אחריי עד עצם היום הזה.‬
‫בטח, יש לי כעס.‬
‫אם יש לנו אחד כמו מרואן,‬
‫שאמר לנו והתריע יום לפני כן...‬
‫לגייס כמה מילואים...‬
‫היה פאק אחד גדול בתוך כל המודיעין.‬
‫בטח שיש לי כעס.‬
‫- לאחר המלחמה, ‬ ‫נשמעו קולות מחאה בקרב עם ישראל -‬
‫- עם התראה מוקדמת מ"המרגל", -‬
‫- איך זה שישראל לא הייתה מוכנה? -‬
‫- אנשים ביקשו תשובות‬ ‫עבור הכשל המודיעיני הזה -‬
‫לאחר המלחמה, הוקמה ועדת חקירה...‬
‫לחקר הכשל של המודיעין הצבאי.‬
‫- ועדת אגרנט‬ ‫ועדה לאומית -‬
‫- נחשף כי למרות שהאלוף זעירא -‬
‫- קיבל אזהרה מוקדמת מאשרף מרואן... -‬
‫- הוא התעלם ממנה -‬
‫זו הייתה אחריות של ראש המודיעין הצבאי...‬
‫האלוף זעירא, להתריע על כך...‬
‫והוא לא התריע.‬
‫כששאלו את אלי זעירא...‬
‫"למה לא עשית כלום‬ ‫עם התראה מוקדמת כזאת משמעותית?"‬
‫הוא אמר: "לא רציתי להפריע לראש הצוות,‬ ‫הוא היה עסוק." באמת?‬
‫כי אלי זעירא, הוא חשב‬
‫שהם יתקפו אותנו רק אם רוסיה‬ ‫תספק להם מספיק כיסוי אווירי.‬
‫והכיסוי האווירי עדיין לא היה מוכן.‬
‫אלי זעירא לא האמין לאשרף מרואן.‬
‫- למרות שהצבא גויס בסופו של דבר -‬
‫- הוא עורער קשות על ידי בלבולים וערעורים -‬
‫- שנגרמו כתוצאה מהספק של אלי זעירא. -‬
‫ועדת החקירה...‬
‫הגיעה למסקנה שאלי זעירא...‬
‫נושא ברוב האחריות לכישלון המלחמה.‬
‫אלי זעירא הודח משירות פעיל.‬
‫והוא עזב את המדינה.‬
‫הוא נסע עם משפחתו לארה"ב‬
‫בערך 13 שנה לאחר המלחמה...‬
‫אלי פירסם את הספר שלו.‬
‫הוא הגיע למסקנה שמרואן סוכן כפול.‬
‫ושהמעסיקים האמיתיים שלו ‬ ‫היו המצרים ולא הישראלים.‬
‫אלי זעירא...‬
‫הוא רצה למצוא שעיר לעזאזל.‬
‫כל...‬
‫הסיפורים על סוכן כפול,‬ ‫מגיעים מאלי זעירא.‬
‫הוא רצה...‬
‫להצדיק את עצמו.‬
‫אני זועם על כך.‬
‫מה אני יכול לעשות?‬
‫- יוצרי הסרט פנו ‬ ‫לאלי זעירא דרך הסוכן שלו, רמי טל -‬
‫- זעירא סירב להתראיין, -‬
‫- אבל סיפק תובנות נוספות‬ ‫בנוגע לכיצד אשרף מרואן רימה את ישראל. -‬
‫למעשה דיברתי עם זעירא אתמול.‬
‫זעירא סיפר לנו את כל זה.‬
‫אז?‬
‫מה אתה רוצה להוכיח?‬
‫אני... אזרוק את זה.‬
‫הוא אמר שב-4 באוקטובר הסובייטים התחילו...‬
‫תקשיב.‬
‫אתה יכול להפסיק כאן? אני אגיד לך...‬
‫לא...‬
‫- ההערות "לא לציטוט" של שבתאי שביט -‬
‫- הביעו רצון לא לתת זמן אוויר נוסף‬ ‫למה שהוא מאמין שהוא פיקציה. -‬
‫כשזעירא רצה לשקם את עצמו,‬
‫הוא התחיל לדבר עם עיתונאים, סופרים...‬
‫ונתן להם כמה רמזים.‬
‫יום אחד, הוא ביקש ממני להיפגש.‬
‫הוא ניסה למכור גם לי‬
‫את הבולשיט השיקרי הזה על סוכן כפול.‬
‫הקשבתי לו.‬
‫ואמרתי לו: "אלי, אתה טועה.‬
‫אתה מפיץ מידע כוזב רק בשם הגאווה,‬ ‫היהירות, האגו או מה שלא יהיה."‬
‫ולא כתבתי את הסיפור, כי יש לי יותר הגינות.‬
‫אבל למה להרוג סיפור טוב עם העובדות?‬
‫ורוני ברגמן האמין לאלי זעירא...‬
‫פירסם את השם באל-ארהאם‬
‫והפיץ שהוא סוכן כפול.‬
‫כחודש לאחר הרצח...‬
‫הייתה התפתחות רצינית.‬
‫היו שלושה עדים.‬
‫והם ישבו בחדר שהשקיף על המרפסת‬
‫מרחק 20 מטרים מהבית שלו.‬
‫אז אני מניח...‬
‫שהעד ג'וזף רפסה ישב כאן,‬
‫כי היה לו נוף ישיר למרפסת.‬
‫הוא ראה מזווית העין משהו נופל.‬
‫ואז הם מיהרו לחלון...‬
‫הסתכלו מטה, ויכלו לראות‬ ‫את הגופה של אשרף מרואן.‬
‫וברגע הזה הוא ראה...‬
‫שתי דמויות מעורפלות...‬
‫בעלות מראה מזרח תיכוני...‬
‫שמסתכלות מהמרפסת.‬
‫טסתי להונגריה ופגשתי את רפסה בבודפשט.‬
‫והוא אישר לי שזה הסיפור שלו.‬
‫מה שכמובן, העמיק את המסתורין.‬
‫באותו רגע, זו הייתה התפתחות רצינית.‬
‫כי זה נראה כאילו זה יכול להיות...‬
‫אם הם היו אנשים בעלי מראה מזרח תיכוני,‬
‫הם יכלו אולי להיות...‬
‫כוחות סודיים מצרים.‬
‫וזה הצית גל השערות‬ ‫בנוגע למי יכול להיות הרוצח.‬
‫לאחר הפגישה ‬ ‫במלון אינטרקונטיננטל בלונדון...‬
‫אשרף...‬
‫היה מתקשר מדי פעם.‬
‫אני חושב שהוא היה...‬
‫בודד.‬
‫הוא לא יכל לדבר על כך‬ ‫עם מונה, אישתו.‬
‫הוא לא יכל לדבר על משחקי הריגול שלו‬ ‫עם הילדים או החברים שלו.‬
‫אז, למרבה האירוניה, היה לו אותי.‬
‫האדם שחשף אותו מלכתחילה.‬
‫לאשרף היו מנהגים מוזרים.‬
‫הוא היה מתקשר אליי ושותק.‬
‫מקשיב לקול שלי מצידו השני של הקו.‬
‫מנתק את הטלפון...‬
‫מצלצל שוב...‬
‫ופוצח בשיחה.‬
‫ככל שאשרף שאל יותר שאלות אישיות‬ ‫על משפחה וילדים,‬
‫נעשיתי יותר מודאג לגביו.‬
‫כי כל עוד הוא היה "החתן" ללא פנים...‬
‫לא היה אכפת לי ממנו כבן אדם.‬
‫אבל עכשיו היו לי יחסים איתו.‬
‫ידעתי על התוכניות שלו, ‬ ‫על המשפחה, על הילדים.‬
‫נעשיתי מאוד מודאג מכך שמשהו עשוי לקרות לו.‬
‫שאולי המצרים לא יקנו את הסיפור שלי‬
‫שהוא מרגל מושלם, סוכן כפול.‬
‫וינסו לפגוע בו.‬
‫או שאולי...‬
‫המוסד יעשה מעשה מטופש.‬
‫ביליתי...‬
‫לילות ללא שינה בדאגה למה שיכול לקרות.‬
‫חשבתי שאם יקרה לו משהו...‬
‫זה יהיה על המצפון שלי.‬
‫ולמרבה האירוניה...‬
‫עברתי מלחשוף את מרגל העל הזה,‬
‫ללחפש דרכים להגן עליו.‬
‫לדווח לו כל מה שנאמר עליו,‬
‫כדי שהוא יוכל לנקוט באמצעי זהירות.‬
‫העבודה שלי, ההרצאות שלי, הכתיבה שלי,‬ ‫המשפחה שלי, דחקתי הכול הצידה.‬
‫הוא היה בראש סדר העדיפויות שלי.‬
‫באותה תקופה, ‬ ‫הייתי כל כך מודאג שמשהו יקרה לו‬
‫שחיפשתי כל דבר שנכתב עליו‬
‫והוא היה מקבל את הכתבות ובדרך כלל‬ ‫מתקשר אליי חזרה ושואל כמה שאלות,‬
‫כי רובן היו בעברית.‬
‫באחת הפעמים...‬
‫פורסם משהו בישראל.‬
‫הכתבה הייתה‬
‫על כך שאשרף מרואן‬ ‫לחץ ידיים עם נשיא מצרים, מובראק.‬
‫והכותרת אמרה‬
‫שזה איש המוסד בקהיר.‬
‫ו"מדוע הנשיא מובראק חיבק‬
‫את האדם שנחשב ‬ ‫לסוכן המוסד הטוב ביותר במצרים?"‬
‫חשבתי שיתכן כי המצרים רוצים לנקום.‬
‫שלחתי את זה לאשרף‬
‫וכשהוא קיבל את זה,‬ ‫הוא התקשר אליי ממונית.‬
‫והוא צעק, וממש זעק:‬ ‫"למה הם עושים לי את זה?"‬
‫"הם", המוסד.‬
‫"מנסים לסכסך ביני לבין מובראק.‬
‫וזו הנקמה שלהם‬
‫על כך שהולכתי אותם שולל."‬
‫הוא היה כל כך נרגז,‬
‫שגם אני התחלתי להתרגז.‬
‫אתה חושב שהוא התרגז ‬ ‫כי הסיפור של ישראל היה שקר?‬
‫כן.‬
‫ואז הוא אמר: "לא היה מרגל אחד.‬
‫היינו קבוצה של 40 אנשים‬
‫שהמשימה שלהם הייתה לרמות את הישראלים‬
‫זה לא היה סוכן כפול בודד,‬ ‫זו הייתה מצרים."‬
‫- שישים דקות - המרגל המושלם‬ ‫סי-בי-אס/ ממשלת מצרים ומשפחת מרואן -‬
‫- לאחר המלחמה, אשרף קיבל את אות הכבוד‬ ‫הגבוה ביותר במצרים עבור שירותו. -‬
‫הוא סיפר לי על המדליות שקיבל מסדאת.‬
‫- במצרים, צילומים אלה נחשבים כהוכחה -‬
‫- לכך שמרואן וסדאת עבדו יחד עבור ישראל -‬
‫וואו. זה היה ענק.‬
‫לא יכולתי להאמין לזה.‬
‫אבל הוא פחד. הוא אמר לי שהוא חושש לחייו.‬
‫ופתאום הבנתי ‬ ‫כמה טיפשי זה לחשוף מרגל חי.‬
‫אבל רוני, אמרת לי ‬ ‫שהחשיבות של לחשוף את מרואן‬
‫הייתה להישאר נאמן להיסטוריה‬
‫ולספק תיעוד מדויק של מה שקרה.‬
‫למען האמת...‬
‫כשחשפתי את מרואן...‬
‫לא היה אכפת לי מההיסטוריה.‬
‫היה אכפת לי רק מזה שיש לי סקופ ענק.‬
‫הוא רצה, כמו שהוא ניסח את זה...‬
‫שהסיפור הזה ימות.‬
‫בוא נפתח עוד פרק בשיחה הזאת‬ ‫שהופכת בעצם למסמך‬
‫ד"ר אשרף מרואן, אתה חושב שהוא סוכן כפול?‬ ‫-כן.‬
‫אבל כל מי שבדק את העניין, ‬ ‫אומר לא דובים ולא יער,‬
‫הוא לא סוכן כפול, הוא סוכן שלנו.‬
‫זעירא פירסם גרסה חדשה של סיפרו.‬
‫וכדי לקדם את הספר הוא התראיין‬ ‫בטלוויזיה ואמר...‬
‫בקשר למרואן, הוא נתן חומר מצוין‬
‫עד אשר הגיע זמן המלחמה, ‬ ‫ואז הוא דפק אותנו לגמרי.‬
‫הראיון שהעניק אלי זעירא,‬ ‫כאן במוסף המוספים על מלחמת יום הכיפורים‬
‫גרם לרעש אדמה בקהיליית המודיעין.‬ ‫ראש המוסד, האלוף צבי זמיר, משיב לו.‬
‫זמיר קרה לו שקרן. "אתה משקר."‬
‫הוא צנזור של הידיעות‬
‫- צביקה זמיר -‬
‫הוא משחרר ידיעות שתואמות את החשיבה‬ ‫החולנית שלו.‬
‫אז זעירא תבע אותו בגין הוצאת דיבה.‬
‫אז זמיר השיב מלחמה, ותבע‬ ‫את זעירא בגין הוצאת דיבה.‬
‫אז היו שני מקרי הוצאת דיבה.‬
‫המוסד הבין שזה יוצא משליטה.‬
‫שני הג'טלמנים המבוגרים האלה,‬
‫שהושוו לשניים ‬ ‫שיושבים על המרפסת ב"חבובות"...‬
‫מתקוטטים ופולטים סודות.‬
‫אז המוסד אמר: "בואו נלך לבוררות."‬
‫הוזמנתי...‬
‫לבוררות, על ידי האלוף אלי זעירא,‬
‫ששילם על כרטיסי הטיסה שלי, דרך אגב.‬
‫זעירא רצה שאספר לשופט שהוא לא המקור שלי.‬
‫מה שהיה נכון.‬
‫אבל השופט שאל אותי על הספר של זעירא.‬
‫ובנוגע לכך אמרתי: "כן,זה היה מקור חשוב."‬
‫עורך הדין של ראש המוסד‬
‫הוציא את הספר הזה ונופף אותו באוויר.‬
‫הבנתי שזו טעות ענקית להודות‬ ‫שהספר הוא המקור שלי,‬
‫כי עבור השופט, הספר וזעירא היו אותו הדבר.‬
‫זה ממש מטופש להגיע לשם כל הדרך מלונדון‬
‫כדי לתת עדות שתגן על זעירא‬
‫ולמעשה, אני הייתי זה ששם את האשמה,‬ ‫באופן בלתי ישיר, על זעירא‬
‫בכך שאמרתי שהספר שלו‬ ‫היה אחד המקורות הכי חשובים שלי.‬
‫זה היה ממש מביך, למעשה.‬
‫אחרי כל זה?‬ ‫-כן.‬
‫נורא.‬
‫זה מדהים.‬
‫זה לא מדהים עבורי.‬
‫זה נורא. כולם חושבים שאני חכם.‬
‫הייתי כל כך טיפש.‬
‫וזעירא הפסיד.‬
‫ואז הגיעה טעות אדירה.‬
‫השופט כתב דו"ח‬
‫בו הוא הצהיר בגלוי שאשרף מרואן...‬
‫היה סוכן מוסד.‬
‫זה הדו"ח של השופט.‬
‫זעירא נגד זמיר.‬
‫הנה, תראה.‬
‫השם של אשרף מוזכר פעמים רבות.‬
‫זה היה נורא.‬
‫כאן הם אומרים שהיה סוכן בכיר...‬
‫שקיבל הוראות מהמוסד.‬
‫"סוכן בשם מרואן."‬
‫הם חושפים את השם שלו כאן.‬
‫הוא מוזכר בדו"ח הזה המון פעמים.‬
‫כל עוד זה היה היסטוריון, אהרן ברגמן,‬ ‫שאמר את מה שאמר על מרואן...‬
‫זה היה רע, אבל לא סוף העולם.‬
‫אבל ברגע ששופט...‬
‫אומר...‬
‫"הסוכן מרואן", זה רשמי.‬
‫כשראיתי את הדו"ח אונליין...‬
‫כמעט נפלתי מהכיסא.‬
‫החיים שלו היו בסכנה אמיתית.‬
‫שלחתי לאשרף מרואן‬ ‫הודעת פקס להתקשר אליי.‬
‫לקחתי את הבן שלי,‬ ‫שמתי אותו מול הטלוויזיה...‬
‫המשיבון של הטלפון הבהב.‬
‫הודעה שהתקבלה היום בשעה 1:52 בצהריים‬
‫הייתי בשוק כששמעתי את קולו של אשרף...‬
‫בכבודו ובעצמו.‬
‫שלום, היי.‬
‫לגבי הספר שלך, אם תוכל לחזור אליי,‬ ‫אתן לך את הטלפון הנייד שלי. תודה.‬
‫זה היה ממש חריג.‬
‫אשרף היה מרגל אמיתי,‬ ‫מרגלים לא משאירים הודעות.‬
‫ואז הודעה שניה.‬
‫בבקשה, שלום, אתה יכול להתקשר‬ ‫אליי לגבי הספר שלך? תודה.‬
‫כדי להחזיר שיחה באמצעות...‬
‫יכולתי לראות שהוא...‬
‫תחת לחץ.‬
‫בבקשה, שלום, אתה יכול להתקשר‬ ‫אליי לגבי הספר שלך? תודה.‬
‫כמעט אחת אחרי השניה.‬
‫הודעה שהתקבלה היום ב-3:11 בצהריים.‬
‫שלום, היי, צהריים טובים.‬
‫בבקשה תתקשר אליי, אני נושא הספר שלך.‬ ‫תודה.‬
‫כדי לשמוע שוב את ההודעה...‬
‫הכרתי אותו חמש שנים.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה שהוא השאיר‬ ‫לי הדעות במשיבון.‬
‫הוצאתי את הטייפ הישן שלי.‬
‫אני, בפעם הראשונה,‬ ‫החלטתי להקליט את השיחה.‬
‫חייגתי את המספר.‬
‫האצבע שלי...‬
‫רעדה.‬
‫הוא ענה לטלפון.‬
‫שלום, חבר.‬
‫אני בסדר, מה שלומך?‬
‫כן, בטח, כמובן.‬
‫כן.‬
‫כן, כמובן. כן.‬
‫ביי ביי.‬
‫הוא ביקש ממני להתקשר שוב ולנתק.‬
‫שתי דקות לאחר מכן.‬
‫אני מדבר לעצמי: "שתי דקות לאחר מכן."‬
‫והוא לא עונה. זה היה מוזר.‬
‫מאוד דאגתי מזה שהוא אמר לי...‬
‫"תתקשר אליי שוב," ואז ניסיתי שוב.‬
‫אז משהו קורה בחדר כשאני מדבר איתו.‬
‫אתה מבין, אני מחכה לו.‬
‫"ושתי דקות לאחר מכן."‬
‫פעם שלישית.‬
‫מה קורה בתוך החדר?‬
‫הוא שם.‬
‫אתה יודע? התקשרתי אליו, ‬ ‫הוא אמר: "תתקשר אליי שוב."‬
‫אני מנסה ומנסה ומנסה.‬
‫היי, שלום.‬
‫לא, לא, לא, אל תדאג.‬
‫אז הדו"ח של השופט...‬
‫יצא.‬
‫טוב, יש שם פרטים.‬
‫זו השורה התחתונה.‬
‫אשרף רצה...‬
‫שהסיפור ימות.‬
‫מה שהוא מקבל כאן זה דיווח ממני...‬
‫שהסיפור שלו חי ובועט.‬
‫ואני בטוח שהוא היה ממש לחוץ.‬
‫אני בטוח שהיה מאוד מודאג,‬ ‫זה נורא בשבילו.‬
‫אתה באנגליה?‬
‫מחר אני אהיה בעיר.‬
‫אני אהיה בקינגס קולג'.‬
‫אם אתה רוצה להיפגש, אנו יכולים להיפגש,‬ ‫אבל זה תלוי בך.‬
‫אוקיי, חבר, שמור על עצמך, ביי.‬
‫אני רועד.‬
‫זה אחד הארועים הנדירים‬
‫בהם אנשים משלמים בחייהם.‬
‫הוא שילם בחייו.‬
‫וזה לא הגיע לו.‬
‫- קינגס קולג' -‬
‫לאחר מותו של אשרף מרואן...‬
‫רוני היה בשוק.‬
‫הרגשתי כאב גדול.‬
‫זה היה כואב מאוד כשהוא מת.‬
‫ביליתי שעות בהרים...‬
‫חשבתי על זה, ניתחתי את זה...‬
‫המוות שלו היה הכישלון שלי להגן עליו.‬
‫ככה ראיתי את זה.‬
‫נסעתי לראיין את רוני ברגמן.‬
‫הייתה לנו שיחה ארוכה,‬ ‫הוא אמר "אולי זו אשמתי."‬
‫ואז דיברנו הרבה על הפרטים...‬
‫עם כל הטיעונים האלה שהעליתי בעבר.‬
‫בסופו של דבר, רוני אמר לי:‬ ‫"אתה יודע, יוסי? אתה צודק.‬
‫אני לא מאמין יותר שהוא היה סוכן כפול.‬
‫שכנעת אותי."‬
‫סביב אלי הצטברו עיתונאים‬
‫גם ביניהם היסטוריון אחד.‬
‫אתה שואל אותי,‬
‫אני לא אומר את זה בשום מקום, אנשים מאוסים.‬
‫למה? כי הם סילפו את העובדות.‬
‫הייתה הלוויה.‬
‫אוקיי, הוא קיבל הלוויה כזאת מצרית‬
‫כל ההנהגה...‬
‫הגיעה עם חליפות שחורות.‬
‫האלמנה שלו עמדה שם.‬ ‫כל אנשי הדרג הגבוה...‬
‫עברו דרכה,‬
‫נישקו אותה, או התלחשו איתה.‬
‫הם שאלו אותי...‬
‫"איך יכול להיות שמדובר בבוגד?"‬
‫צפיתי בהרבה סרטי מאפיה.‬
‫כשהמאפיה רצחה את אחד‬ ‫החברים שלה,‬
‫כל הדונים עוברים ליד האלמנה ולוחשים:‬
‫"ניתן לך כסף, ניתן לך כסף."‬
‫ההלוויה של אשרף מרואן...‬
‫מזכירה לי את זה.‬
‫זה ווסטמינסטר קורונרס קורט,‬
‫כאן התבצע משפט של שלושה ימים,‬
‫כדי לקבוע פסק דין,‬ ‫בגין נסיבות מותו של אשרף מרואן.‬
‫במהלך החקיקה, ‬ ‫הוזכר שהוא כתב את זכרונותיו.‬
‫ידעתי איפה הכתבים היו אמורים ‬ ‫להיות מאוחסנים, על המדף.‬
‫והם נעלמו, לפי המשפחה, ביום שבו הוא מת.‬
‫עכשיו, בכתבים האלה,‬
‫הוא ככל הנראה דן בתפקידו במלחמת יום כיפור.‬
‫ברור שהוא ידחה את הטענה שהוא סוכן מוסד.‬
‫אבל הם נעלמו...‬
‫לפי המשפחה.‬
‫משפחת מרואן, דרך עורך הדין שלהם,‬ ‫ביקשו ממני להיפגש עם חוקר המוות.‬
‫ישבתי עם חוקר המוות שהאזין לעדויות...‬
‫וזה היה די מבלבל.‬
‫והראש שלי...‬
‫אמר לי: "וואו, זה היה רצח."‬
‫ודקה אחרי זה: "לא, זו הייתה תאונה."‬
‫ואז: "לא, זו הייתה התאבדות."‬
‫ולשבת שם עם המשפחה,‬
‫בחלק האחורי של המוח שלי, עמדה שאלה:‬
‫"מה הייתה האחריות שלי?"‬
‫זו הייתה חוויה מאוד לא נעימה.‬
‫היה שימוע של שלושה ימים כדי להחליט.‬
‫ובסופו של דבר, חוקר המוות קבע‬ ‫פסק דין פתוח לגבי המוות שלו.‬
‫- סיבת המוות -‬
‫- לא ידועה -‬
‫המשפחה הייתה מאוד מרוצה מכך,‬
‫כי זה איפשר למשפחה לשלול התאבדות.‬
‫אני באמת מרחם על מונה. היא הייתה שבורה.‬
‫- יוצרי הסרט הרגישו שתגובתה‬ ‫של מונה, אישתו של אשרף, -‬
‫- תחשוף תובנות נוספות ‬ ‫לגבי נאמנותו של אשרף. -‬
‫- מצאנו את הסירטון הזה‬ ‫בו מונה מפגינה נאמנות גבוהה לאשרף -‬
‫גברת מונה...‬
‫- ראיון עם מונה נאצר -‬
‫מה היה הרגע הכי קשה בחייך?‬
‫שני רגעים.‬
‫המוות של אבי, ומותו של אשרף.‬
‫אבל, בסופו של יום...‬
‫כאישתו, איבדתי אותו,‬
‫אבל, בו זמנית, אני מרגישה אסירת תודה‬ ‫שיכולתי להיות איתו 30 שנה.‬
‫- ג'מאל מרואן, בנו של אשרף‬ ‫אחמד מרואן, בנו של אשרף -‬
‫- האמת לגבי תפקידו של אשרף מרואן‬ ‫במלחמה של 1973 -‬
‫- עדיין שנויה במחלוקת,‬ ‫הן במצרים והן בישראל -‬
‫- בסרטון הזה מונה מציגה‬ ‫את עמדתה לגבי הטענה שהיה סוכן כפול -‬
‫- ומבטאת את נאמנותו של אשרף למצרים -‬
‫אז אם הוא היה בקשר עם ישראל‬
‫זה היה מחוץ לפקודות הצד המצרי?‬
‫זו אפילו לא שאלה.‬
‫אני לא הולכת להגן על משהו ‬ ‫שאני לא צריכה להגן עליו.‬
‫זה משהו שאני בטוחה לגביו במאה אחוז.‬
‫לא רק מאה אחוז.‬
‫כל אחד נלחם בדרכו.‬
‫אשרף מרואן נחשב לפטריוט במצרים.‬
‫שעבד עבור סדאת כדי לרמות‬ ‫את הישראלים,‬
‫על ידי כך שנתן למצרים יתרון של ארבע שעות‬ ‫במלחמת 1973.‬
‫אבל ישראל ראתה אותו כגיבור לאומי.‬
‫כפול זה מאוד קשה להאמין.‬
‫לדעתי, הוא היה סוכן שלנו.‬
‫יש ראיות שתומכות בצד של ישראל.‬
‫הצד המצרי עוד לא הציג את הראיות שלו.‬
‫ורק כשיהיו לנו ראיות משני הצדדים,‬
‫נוכל להחליט איזו גרסה ‬ ‫של הסיפור יותר אותנטית.‬
‫השאלה היא למה כוחות המודיעין של מצרים,‬
‫כבר במשך 50 שנה‬
‫לא משחררת שום ראיה לגבי אשרף מרואן?‬
‫העובדה שאין לנו שום ראיה,‬ ‫למעשה לא קשורה לאשרף מרואן.‬
‫היא קשורה לעובדה שאם המצרים‬ ‫ישחררו מסמכים,‬
‫זה יצור תקדים בו לציבור יכולה להיות אמירה‬
‫על כך שצריכה להיות שקיפות בהנהגה המצרית,‬
‫שהיא צריכה לשאת באחריות.‬
‫וההנהגה המצרים לא רוצה ליצור תקדים כזה.‬
‫אפילו למרות שבכך שהיא לא חושפת‬ ‫שום דבר לגבי אשרף מרואן,‬
‫היא מעלה את החשד שהוא למעשה‬ ‫היה מרגל ישראלי‬
‫ולא סוכן כפול.‬
‫הסיפור על אשרף מרואן,‬ ‫זה לא הסיפור האמיתי.‬
‫זה סיפור צדדי של משהו הרבה יותר גדול.‬
‫העם המצרי רוצה לדעת את האמת.‬
‫- ה-6 באוקטובר, 2018. -‬
‫- ארבעים וחמש שנה לאחר מתקפת הפתע -‬
‫יש לנו את הדו"ח המלא של הפגישה‬ ‫בין זמיר לאשרף מרואן.‬
‫שוחרר זה עתה על ידי ישראל.‬
‫יש חמישה עמודים.‬
‫מספיק מידע עבור כל אחת מהאסכולות...‬
‫למצוא מספיק ראיות לתמוך בתאוריה שלה.‬
‫אני תמיד האמנתי שאשרף הוא סוכן כפול.‬
‫מעולם לא פיקפקתי בכך.‬
‫אני לא מבין...‬
‫למה הוא עדיין דובק בבולשיט‬ ‫הזה שהוא סוכן כפול.‬
‫אני יכול להבין שאולי בהתחלה,‬
‫הוא היה תחת השפעתו של אלי זעירא. בסדר.‬
‫אבל אז, אחרי שהוא כבר‬ ‫הודה בשיחה שלנו...‬
‫הוא כמעט בכה.‬
‫אני לא יודע. זו חידה עבורי.‬
‫יוסי אמר לי שהוא שכנע אותך‬ ‫שאשרף לא היה סוכן כפול.‬
‫אני לא חושב שזה היה המקרה.‬
‫יוסי מאמין במה שהוא מאמין,‬ ‫יחד עם המוסד.‬
‫האמת היא בעיני המתבונן.‬
‫העובדה שהוא לא מוכן ‬ ‫להתמודד עם הסיפור האמיתי...‬
‫שאין לו אומץ...‬
‫וביצים להגיד: "טעיתי..."‬
‫זה...‬
‫זה על המצפון שלו.‬
‫לחשוף שם של מקור אנושי,‬
‫זה חטא.‬
‫מה היית אומר לו?‬
‫לך לעזאזל, מנוול.‬
‫באמת, לך לעזאזל, מנוול.‬
‫איך אתה מעז?‬
‫אתה לא מסכן בן-אנוש,‬
‫כי אתה רוצה להיות מפורסם.‬
‫כשזה נוגע לסיפורו של אשרף מרואן,‬
‫אין בי אגו.‬
‫המוסד, הם לא מוותרים‬ ‫על הסיפור שלהם על אשרף מרואן.‬
‫וכשאני במיטה בלילה, כמו שאומרים,‬
‫אני לא באמת חושב על‬ ‫אם הוא היה סוכן כפול או לא.‬
‫איבדתי עניין בשאלה הזאת.‬
‫העניין הוא הכאב שאני גרמתי לו...‬
‫בכך שחשפתי אותו.‬
‫אני רק רוצה שתחשוב על השאלה:‬
‫האם להמשיך להאמין שהוא סוכן כפול...‬
‫לא יותר קל לך להאמין בזה,‬
‫כדי לחשוב שכל מה שעברת‬ ‫לפחות לא היה לשווא?‬
‫- למרות שצביקה זמיר, ראש המוסד בדימוס‬ ‫סירב להתראיין, -‬
‫- בשיחת הטלפון שלו איתנו‬ ‫הוא אמר את הדברים הבאים: -‬
‫"אני זוכר את אשרף כחבר יקר‬
‫- "אם הייתי יכול, הייתי מבקר בקהיר כל שנה,‬ ‫ושם ורד על הקבר שלו." -‬
‫- יוצרי הסרט יצרו קשר עם משפחת מרואן ‬ ‫במהלך הפקת הסרט הדוקומנטרי הזה -‬
‫- אחד התנאים להשתתפותם -‬
‫- היה שהסרט לא יציג ‬ ‫את אשרף כגיבור בישראל. -‬
‫- שבוע לפני הצילומים, -‬
‫- המשפחה החליטה לא להשתתף. -‬
‫- לאחר מותו של אשרף, -‬
‫- נשיא מצרים, חוסני מובארכ,‬ ‫אמר את הדברים הבאים: -‬
‫- "אשרף ביצע מעשים פטריוטיים‬ ‫שעדיין לא הגיעה השעה לחשוף אותם, -‬
‫- אבל הוא בהחלט היה מצרי פטריוטי -‬
‫- ולא היה מרגל עבור שום ארגון שהוא..."‬
‫- ביוני 2018, יוצרי הסרט‬ ‫הגישו בקשה לקבל אישור רשמי לצלם בקהיר. -‬
‫- אנו עדיין מחכים למענה. -‬
‫איזו השפעה היה לזה על הנישואין שלך?‬
‫התגרשתי, אבל זה לא היה‬ ‫בגלל הסיפור של מרואן.‬
‫אבל אני חושב, במבט לאחור, שיש לזה השפעה,‬ ‫כי זה סוד.‬
‫אישתי לשעבר, כשהיא גילתה,‬
‫היה לה מספיק הגיון בריא‬ ‫להגיד לי שזה יגמר בדמעות.‬
‫אבל כמובן שהיה מאוחר מדי.‬
‫באותו רגע, הרכבת כבר עזבה את התחנה.‬
‫אני מאכיל את הדגים שלי.‬
‫הם רוצים את האוכל שלהם.‬
‫הדגים שלי, אם אני פותח את זה, הם קופצים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הם דגי גופי, גופים אוהבים לקפוץ.‬
‫אבל כשהם קופצים אני יכול להציל אותם.‬
‫כי אני פשוט מרים אותם מהריצפה,‬ ‫ומחזיר אותם.‬
‫תראה, תראה כמה.‬
‫אחה"צ הזה‬
‫מסמכים היסטוריים שמסכמים את ברית השלום‬
‫בין הרפובליקה המצרית למדינת ישראל‬
‫יחתמו.‬
‫-שלושתנו יחד.‬ ‫-מעולה.‬
‫- מלחמת 1973 הובילה להסכם שלום ב-1979. ‬ ‫מצרים המדינה הראשונה להכיר בישראל. -‬
‫אני כל כך גאה בכם, בשניכם.‬
‫תרגום כתוביות: אינס מולדבסקי‬