Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bună! Salut!
E vorba de cartea ta, sună-mă înapoi. Îți las numărul de mobil. Mersi.
Te rog. Bună! Poți să mă suni în legătură cu cartea ta?
Bună! Salut! Bună ziua!
Sună-mă, dacă poți. Am subiectul cărții tale. Mersi.
LONDRA
În jurul orei unu,
Ashraf Marwan...
un superspion egiptean...
a căzut de la balcon...
la Carlton Terrace, în centrul Londrei.
Medicii au fost direcționați către o grădină mică de trandafiri.
El a rostit câteva cuvinte.
Și a murit.
Când mi s-a spus, am fost foarte tulburat.
M-am întrebat: „A fost împins?
A sărit?”
Zvonurile, mai ales în Egipt, erau că nu fusese un accident.
Fusese o crimă.
În 1948, în Palestina...
evreii au proclamat Statul Israel.
Ziua următoare, vecinii egipteni și arabi au invadat spațiul.
ARABII ȘI ISRAELIENII, ÎN RĂZBOI
Deci, ani de zile, Israel...
și Egiptul s-au urât.
CAIRO, EGIPT
Iar Ashraf Marwan a fost unul dintre cei mai buni spioni contemporani,
în centrul conflictului.
Ironic, Israel l-a considerat pe Marwan cel mai bun agent din istorie.
Era sursa principală de informații a israelienilor.
Puțini agenți, în toată istoria, au oferit atâtea...
informații splendide.
Extraordinare!
Moartea lui e un mister.
Se zvonea că fusese o crimă.
Și, chiar cu o zi înainte,
mi-a zis că se temea pentru viața lui.
Însă cine l-a ucis?
Serviciile egiptene de informații l-au ucis pe Ashraf Marwan,
fiindcă era un trădător.
Israelienii îl credeau omul lor,
însă i-a păcălit pe israelieni să-l ia în serios.
A slujit frumos Egiptul.
Soția lui Ashraf Marwan, Mona,
a crezut că israelienii l-ar fi putut ucide.
AGENȚII MOSAD MI-AU UCIS SOȚUL. MONA MARWAN, SOȚIA MILIARDARULUI EGIPTEAN.
Când mă gândesc acum la asta...
Încă mă întreb: „Am fost responsabil?”
Eu am fost cel care l-a demascat lumii întregi.
În 2007, pe 27 iunie, am primit un telefon...
despre moartea misterioasă care avusese loc cu câteva ore înainte.
M-a intrigat. E normal, nu?
Și, ca jurnalist, am vrut să rezolv enigma.
Problema cea mai mare era cum a murit.
A fost o crimă?
Sinucidere? A fost un accident?
Deci ăsta e locul de unde a căzut.
A căzut de la etajul al cincilea.
Familia insistă că avea planuri bine puse la punct.
Reuniuni de familie.
Avea o întâlnire de afaceri chiar în ziua aia, în acea clădire.
De aceea, familia crede
că nu sunt adevărate zvonurile că s-ar fi sinucis.
Am vrut să aflu adevărul.
Dar s-a dovedit mai complicat decât îmi imaginasem.
În ziua morții...
așteptam să mă sune.
Am crezut că era o încurcătură la recepție.
Așa că am urcat să văd dacă îmi lăsase sau nu un mesaj.
Însă, nimic!
Am fost mereu interesat de războaiele din Orientul Mijlociu.
Când eram în armată, se știa că exista un superspion
care colabora cu serviciile secrete din Israel.
Însă cenzura militară israeliană...
s-a asigurat să nu rămână nimic scris despre asta.
Un secret mare.
Șase arabi uciși aici, în West Bank, șapte, în Gaza.
Când a început revolta palestiniană din 1987...
a fost un punct de cotitură pentru mine.
Am văzut un soldat israelian bătând un palestinian.
Am zis: „E o nebunie.
Le provocați palestinienilor
aceeași durere pe care alte națiuni le-au provocat-o evreilor.
Și nu mă întorc...
până nu se oprește violența.”
„Mare scofală! Ahron Bregman nu se întoarce.”
Și am emigrat în Marea Britanie.
După ce mi-am terminat doctoratul în conflictul arabo-israelian...
m-am alăturat Departamentului de Studii de Război
la King's College, Londra.
Am vorbit despre acest spion la oră? A fost menționat?
- Da. - Bine.
Și am publicat șase cărți...
despre care n-ați auzit.
E o glumă. Tăiați asta.
N-o să tai!
În 1998...
am fost consultant la un documentar important.
Și i-am luat un interviu directorului serviciilor secrete militare din Israel.
Generalul Eli Zeira.
După ce am terminat interviul,
am stat de vorbă pe hol,
iar ceea ce mi-a zis acolo mi-a schimbat total perspectiva.
A zis că spionul cel mai bun al Mosadului
era agent dublu.
Am rămas înmărmurit.
Care erau implicațiile unui agent dublu?
Dacă era agent dublu într-unul dintre cele mai importante războaie...
ale Orientului Mijlociu...
RĂZBOIUL DIN 1973
atunci, toate informațiile...
în baza cărora israelienii luau decizii, erau puse la îndoială.
Israel depinde de serviciile sale de informații.
Trebuie să fie corecte mereu.
Iar dacă cel mai bun spion al lor l-ar înșela...
reputația sa ar fi distrusă.
Prin urmare, serviciile secrete...
Bine. Amos.
...sunt interesate...
Care era riscul? Care e miza?
...să păstreze subiectul intact.
E un subiect sensibil.
Tânărul Bregman era extrem de motivat.
Visasem dintotdeauna la un astfel de pont.
Însă m-am gândit apoi că ar fi un joc periculos.
Ashraf Marwan era...
fiul unui general de armată.
Iar oamenii văd acest lucru ca pe un avantaj social.
A absolvit Facultatea de Chimie.
În același timp...
a întâlnit-o pe Mona...
fiica lui Gamal Abdel Nasser...
președintele Egiptului.
S-au îndrăgostit.
Știa cum...
să sară în patul potrivit.
S-a însurat cu fiica lui Nasser. Atotputernicul Nasser.
Nasser era Dumnezeu pentru arabi.
Un idol.
Nasser.
1967. Acesta a fost un moment de criză pentru Nasser.
Israel a paralizat la sol forțele aeriene egiptene.
RĂZBOIUL DE ȘASE ZILE, 1967
Apoi, Egiptul a pierdut peninsula Sinai.
Egipt nu a crezut că asta ni se putea întâmpla nouă.
Era o lovitură adusă demnității statului.
Iar procesul de reconstrucție a armatei a început...
cu un singur obiectiv, lansarea unui război...
pentru recâștigarea Sinai
și recâștigarea mândriei pe care fiecare egiptean o simțise
înainte de 1967.
Marwan a intrat în familia Nasser în acest moment de criză.
El vrea să fie important...
dar Nasser nu-i încredințează
acele misiuni despre care Ashraf Marwan credea:
„Acum, fiind în această familie, le voi obține.”
Nasser...
a simțit că tipul nu voia să se însoare cu fata pentru personalitatea ei.
Voia să se însoare cu fiica președintelui.
Așa că Nasser i-a oferit lui Ashraf Marwan un post inferior în președinție.
Era ca și cum ar fi avut un adversar politic.
Îl ții aproape, ca să-l poți supraveghea,
în loc să-l lași liber, ca să producă haos.
Ashraf s-a simțit, într-un fel, umilit, pedepsit
și a ajuns să-l deteste pe Nasser.
Așa că a venit la Londra cu noua lui soție.
Dar sursele de acasă...
arătau că el...
adora un stil de viață scump.
Cluburi de noapte...
restaurante...
o viață peste posibilitățile
egiptenilor de rând.
Nasser trăia o viață foarte modestă
și a simțit că situația era foarte jenantă.
Nasser i-a adus înapoi în Cairo.
Ashraf a simțit că era legat de Nasser.
Deci a vrut să se răzbune pe socrul lui.
RĂZBOIUL DE ȘASE ZILE, DIN '67, A FOST UN DEZASTRU PENTRU EGIPT
ȘI O VICTORIE FĂRĂ PRECEDENT PENTRU ISRAEL
Liderii Israelului îi zic anihilarea forțelor egiptene din Sinai.
EGIPTUL A JURAT RĂZBUNARE
Imediat după războiul de șase zile din '67,
chestiunea unui viitor război cu Egiptul...
era prioritatea numărul unu pentru Mosad.
NASSER ÎNCEPE SĂ CONSOLIDEZE ALIANȚELE
Fiecare stat, fiecare guvern trebuie să anticipeze intențiile inamice.
Cu cât știi mai multe despre ele...
cu atât mai bine poți preveni războiul.
Astfel, informațiile militare secrete erau foarte importante pentru Mosad.
Mosadul...
e responsabil de...
colectare și operațiuni speciale.
1972, RĂZBUNARE PENTRU MASACRUL ISRAELIENILOR LA OLIMPIADA DIN MUNCHEN
1972 BOMBARDAREA MAȘINII LUI GHASSAN KANAFANI
1986 RĂPIREA LUI MORDECHAI VANUNU
ASASINATE
Nu e CIA.
CIA se ocupă de toată lumea.
Are agenți în America de Sud, Africa.
Poate și la Polul Nord, nu știu. În toată lumea.
Aici, în Israel, e concentrat.
Principalii adversari.
Îmi puteți descrie postul și rolul dvs când ați lucrat în domeniu?
Prefer să nu fac asta.
Deci, '67...
În acel moment, am început să căutăm informații
care fie să sprijine sau...
sau nu...
problema războiului viitor cu Egiptul.
LONDRA
Te-au îngrijorat posibilele implicații ale demascării unui spion?
Uite, Tom...
Mosadul poate fi foarte periculos.
Și demascarea unuia dintre spionii lor...
mă putea pune în pericol.
Dar trebuia să știu.
Era un risc, un joc de noroc. Sunt puțin nesăbuit.
Ce-a zis soția ta despre toate astea?
Știam că nu se va bucura...
să vadă că sunt implicat în așa ceva.
Era mult mai responsabilă și mai puțin nesăbuită decât mine.
Nu i-am zis nimic despre jocurile mele de spionaj.
Am studiat sute de articole...
și cărți, căutând să aflu cine a fost el.
Și am citit absolut tot...
ce mi-a picat în mână.
Iar apoi mi-a picat în mână o carte esențială.
Esența e biografia lui Eli Zeira,
bărbatul care mi-a zis că există un agent dublu
care a păcălit Mosadul.
Zeira scrie despre un spion fără nume.
Apoi a menționat trei oameni, la o ședință în Riad.
Regele Faisal al Arabiei Saudite, Sadat și un al treilea bărbat.
Am devenit foarte suspicios când Zeira n-a pomenit numele celui de-al treilea,
într-un capitol în care era vorba numai despre spion.
Și te întrebi: „De ce lipsește numele?”
- Faptul că lipsea... - Da.
Faptul că lipsea o informație...
A fost o chestie de editare.
De ce lipsește?
Poate că numele nu e menționat,
fiindcă cineva încearcă să-l ascundă.
Însă există o referință. Robinson, pagina 136.
136.
Și iată-l pe al treilea bărbat: dr. Ashraf Marwan.
Când l-am văzut, mi s-au aprins...
toate beculețele.
Instinctul îmi spunea că numele lui era important.
Ashraf Marwan.
Era o bănuială fondată.
Și i-am trimis un fax lui Zeira...
sperând să-mi răspundă și să-mi confirme numele.
M-am hazardat.
Dar răspunsul lui a fost...
„Nu voi dezvălui.”
Iar ăsta a fost un regres.
Dar mă întreb dacă a însemnat ceva faptul că Zeira n-a negat.
Și m-am gândit că, poate, sunt pe drumul cel bun.
Și au refuzat să negocieze până la înlăturare.
Asta a fost decizia când lumea arabă a suferit o lovitură
care încă are efecte.
Situația explozivă din Orientul Mijlociu s-a complicat mai mult
după moartea neașteptată a președintelui Egiptului, Nasser.
Acest bărbat, Anwar Sadat, a devenit președinte ales.
SADAT DEPUNE JURĂMÂNTUL
Șefii cei mari din regimul Nasser...
erau...
nemulțumiți de Sadat.
A fost un fel de rebeliune.
Și...
Ashraf era foarte șiret. Deștept.
Cumva, Marwan a pus mâinile pe arhivă...
și i-a dat-o lui Sadat,
iar Sadat a folosit unele informații din arhivă
ca să-și aducă inamicii la judecată.
PROCESUL INAMICILOR LUI SADAT
Era inevitabil în viitoarea carieră a lui Marwan
să-i dovedească lui Sadat că loialitatea lui
poate avea prețul înjunghierii în spate ai celor mai apropiați de Nasser.
SENTINȚĂ: ÎNCHISOARE PE VIAȚĂ
Iar Sadat l-a recompensat.
L-a numit pe Ashraf...
secretarul biroului prezidențial.
Era printre apropiații lui...
Sadat.
La vremea aceea, încă n-avea 30 de ani.
Era cel mai tânăr angajat din istorie în acest post.
Dar cunoscându-l pe Ashraf Marwan...
fiecare pas e gândit pentru a construi ce urmează.
Eram foarte sigur că Ashraf Marwan era spionul.
Dar aveam nevoie de confirmare.
M-am gândit că, poate, editorul cărții lui Zeira...
Rami Tal...
ar putea ajuta cu numele spionului.
Firește, editorul discutase chestiunea cu Zeira. Așa că am creat un plan.
Apoi, am luat avionul spre Tel Aviv.
Ronnie Bregman vrea să se asigure că are numele potrivit.
Eu cunoșteam numele.
Dar i-am zis: „Ronnie, nu cunosc numele.
Dar, dacă l-aș ști, nu ți l-aș spune.
Nu cunosc numele. Nu mă forța.”
Așa s-a făcut.
După zece minute de conversație,
când era încălzit, dar nu se plictisise încă de mine...
L-am privit direct în ochi...
Iar Ronnie a zis...
„Cunosc numele superspionului.”
Și i-am zis: „Bravo ție!”
Iar el a zis...
Ashraf Marwan era superspionul.
Am fost luat prin surprindere.
Răspunsul lui...
era de netăgăduit.
Din câte îmi amintesc, eu n-am recunoscut.
S-a uitat într-o parte și a zâmbit.
Bingo!
Cum se zice...
Eram liniștit ca adâncul mării.
Însă atunci nu eram deloc liniștit.
Așa că, după ce mi-a zis numele, eu...
Da...
A fost un fel de recunoaștere.
M-am întors fericit la Londra.
Aveam numele.
Eram încântat.
Serios.
Sărbătoream.
Dar trebuia să confirm că era...
agent dublu.
Bine. Cum s-a amestecat Mosad cu Ashraf Marwan?
El era disponibil.
LONDRA
LA DOUĂ ZILE DE LA MOARTEA LUI NASSER
Într-o zi, în Londra...
el s-a hotărât să sune la Ambasada Israelului.
Așa se fac clipele de istorie.
Apar din noroc pur.
Când a sunat la ambasadă...
din fericire, șeful bazelor Mosad din Europa,
Shmuel Goren, vizita baza.
Am fost șeful Mosadului în Europa.
FOST ȘEF MOSAD
A sunat cineva. Când am auzit numele, mi s-a aprins imediat un beculeț,
dar am zis: „Nu se poate ca unul ca el să vină la noi.”
Când recrutați un agent nou, care sunt riscurile voastre? Ale Mosadului?
În primul rând, ale Mosadului, căci poate fi agent dublu.
În al doilea rând, poate fi mincinos.
În al treilea rând, te poate preda, ceea ce e foarte periculos.
Fiind ofițer de informații, dacă nu ești...
suspicios din punct de vedere...
al culturii și personalității...
riscul e mare să nu fii un ofițer bun de informații.
Dacă omul e disponibil,
e și mai important să fii suspicios.
Dar el a zis: „Ginerele președintelui egiptean e disponibil?
Nu putem rata șansa.”
A fost un pariu, fiindcă diferența în astfel de cazuri...
e între a primi medalia de onoare sau dizgrația.
Am improvizat...
în dezacord cu protocolul oficial.
Am programat o întâlnire la hotel în aceeași zi.
Conversația a fost scurtă.
Ne-a dat rapoarte autentice de la întâlnirile din Moscova...
cu cei mai înalți demnitari ruși
și cu cei mai înalți demnitari egipteni.
Să fii o muscă pe perete la astfel
de întâlniri e visul oricărui agent.
FOSTUL SEDIU MOSAD AGENȚIA DE INFORMAȚII DIN ISRAEL
Sarcina mea era să analizez materialul oferit de el.
Iar noi n-am identificat nimic...
care să ne facă să ne îndoim de credibilitatea lui.
Bine. Ce anume ați făcut, ca să-l evaluați?
N-are niciun rost să intrăm în toate detaliile, dar...
n-a existat nimeni și niciun caz în care cineva să zică explicit...
într-un mod hotărât că el nu era autentic.
De ce-ar vrea Marwan, Nasser fiind mort...
Aspirația lui se îndeplinise. Era mâna dreaptă a președintelui.
De ce să vândă secrete Israelului?
De ce a făcut-o?
Ca să se simtă important.
Poate ca să se răzbune pe socrul său.
Și, în al treilea rând, din rațiuni financiare.
Până la urmă, Mosadul l-a plătit cu un milion de dolari
la începutul anilor '70.
E o sumă uriașă de bani.
Tot ce zic israelienii
sugerează ranchiună față de Nasser, orgoliu, bani,
dar eu nu cred asta.
Trebuie să gândești ca Ashraf Marwan.
„Sunt un mahăr.”
Cum v-a ajutat mai exact Marwan cu spionajul?
L-a însoțit pe Sadat...
la întâlniri cu șefii de state.
DR. ASHRAF MARWAN COLONELUL GADDAFI
DR. ASHRAF MARWAN PREȘEDINTELE ANWAR SADAT
Asculta și ne putea oferi informații din interior.
SUMMITUL ARAB ÎNTÂLNIRE ÎN CAIRO
Când Mosadul se întâlnea cu Marwan...
întâlnirea avea loc în Londra.
Marwan oferea documentele sale.
Își primea banii. Apoi, pleca el primul.
Iar israelienii plecau după el.
De ce erau așa de valoroase informațiile pe care vi le dădea?
Cele mai importante informații pe care Ashraf Marwan le-a dat Israelului...
au fost cele privind planurile de luptă ale armatei egiptene.
Înseamnă că Israelul știa când avea să lovească Egiptul.
Și ne-ar fi atacat numai dacă ar fi avut destulă acoperire aeriană,
oferită de către ruși.
Este un material foarte rar.
A fost, în opinia mea, un cutremur.
A fost...
frumos.
Frumos.
Serios.
Am încercat să pun cap la cap ce-a pățit Ashraf Marwan.
A fost o crimă?
A fost sinucidere?
E foarte interesant să fiu aici.
El era în balconul ăsta.
Și a aterizat în tufele astea.
Familia a zis mereu că traiectoria căzăturii
a arătat că s-a îndepărtat de clădire...
atât de mult, încât trebuie să fi fost aruncat.
Nu se vede clar decât din grădină.
Începi să-ți dai seama de ce familia a susținut că a fost...
ciudat că a aterizat...
la mai mulți metri...
în tufele astea.
Când am vorbit cu soția lui Ashraf Marwan, Mona...
ea credea că e posibil să-l fi ucis israelienii.
În baza acestei informații,
Era greu de crezut că ar fi căzut
în mod accidental.
ARHIVE
Am strâns o cantitate uriașă de date în timpul cercetării mele.
El e Eli Zeira când era tânăr.
Era un tânăr arătos.
Foarte deștept.
Șeful serviciilor de informații militare din Israel
mi-a zis că acest spion e agent dublu.
Asta ar fi fost pentru serviciile din Israel...
o pată.
Așa că a trebuit să țin cont.
Și, apoi, am descoperit ceva important ca urmare a întâlnirilor din Londra.
Marwan era nesăbuit. Făcea prostii, risca.
Îi telefona pe israelieni...
la ambasada lor, direct...
ignorând sistemul atent,
când ar fi trebuit să sune indirect, folosind un terț, o doamnă din Londra.
Firește, toate liniile puteau fi interceptate de alte agenții, de MI6.
Și ajungea la întâlniri
conducând mașina ambasadei Egiptului din Londra.
Faptul că Marwan era așa de sigur pe el...
când făcea lucrurile așa deschis,
arată, poate, că știa că e în regulă.
Era un agent dublu,
iar egiptenii...
vor accepta.
Deci, concluzia mea e că generalul Eli Zeira avea dreptate.
Spionul era agent dublu.
Ronnie, am vorbit la Mosad,
iar ceea ce-mi zic ei e foarte convingător.
Cred că Ashraf Marwan
nu era omul pe care israelienii îl credeau a fi.
Pentru a fi echidistanți,
producătorii filmului au contactat oficialii egipteni,
inclusiv pe șeful serviciilor de informații, Sami Sharaf.
Nimeni n-a dorit să comenteze oficial.
Totuși, jurnalistul egiptean și expertul în servicii secrete, Abdallah Homouda,
au fost de acord să ofere perspectiva egipteană.
Sunetul e OK?
- Gata? - Eu sunt gata.
Abdallah, Israel crede că Ashraf le-a oferit totul.
Bravo lor!
Cred că Ashraf Marwan a slujit bine Egiptul.
A făcut-o sub instrucțiunile lui Sadat.
N-a făcut-o de bunăvoie.
Chiar dacă...
era pregătit să joace un joc periculos.
Când Sadat a devenit președintele Egiptului...
prima lui prioritate
a fost să recupereze teritoriile pierdute de Egipt în 1967.
A fost...
o mișcare globală în toată țara.
Toată lumea era unită...
cu un singur obiectiv.
Declanșarea unui război, recâștigarea Sinai,
revitalizarea lumii arabe și crearea unui spirit nou pentru viitor.
Dar știind că israelienii aveau arme
din Statele Unite și din Occident...
planul trebuia să fie puțin viclean.
Iar Sadat...
l-a dus la îndeplinire perfect.
Sadat își dorea un agent foarte convingător...
care să le dea informații israelienilor, iar...
Ashraf Marwan era actorul cel mai bun pentru acest rol.
Totul a fost aranjat la cel mai înalt nivel posibil.
Ei au studiat foarte bine mentalitatea israelienilor,
ca să creeze imaginea care să-i păcălească pe israelieni.
Și n-a mers la ei în genunchi.
A mers la ei plin de el.
Abordarea Ashraf Marwan...
Playboy, pus pe distracții, mândru.
„Sunt un mahăr.”
Și i-a convins foarte ușor
că are intenții serioase să lucreze cu ei.
Ashraf Marwan le-a oferit israelienilor
planurile de război ale egiptenilor,
însă incomplete.
Dar israelienii au fost foarte bucuroși cu ceea ce le-a dat.
Așa că a fost acceptat.
Informațiile primite apar o dată la o sută de ani.
Și l-au numit...
„agentul secolului”.
Totul, sub instrucțiunile lui Sadat.
Există teoria agentului dublu. Aș vrea să comentezi.
Nicio altă țară din lume
n-ar permite ca astfel de materiale să ajungă la inamici.
E un trădător.
E un simplu trădător.
Asta-i tot.
Cum ți-au influențat logica informațiile de la Marwan?
Marwan e important.
Una dintre condițiile declanșării războiului...
erau bombardierele cu rază lungă de acțiune.
Iar rușii
au ezitat să ofere Egiptului capacitatea de bombardare.
Așadar, evaluatorii israelieni ai informațiilor
știau că nu aveau să lupte cu noi.
Mesajul de bază...
al tuturor informațiilor oferite de Marwan
era că Egiptul nu va ataca
înainte să primească anumite arme.
Dar ceea ce nu știau israelienii...
era că Sadat hotărâse să declanșeze războiul împotriva lor...
chiar și fără arme.
Sadat trebuia să-i surprindă pe israelieni,
să-i prindă nepregătiți.
Elementul cheie era cum să-i surprindă pe israelieni.
Iar Egiptul a crezut
că timpul potrivit pentru atac...
era Iom Kipur...
o sărbătoare sfântă în Israel.
Când israelienii nu ascultă radioul,
televizoarele sunt închise.
Sunt izolați în sinagogi și în case.
Pe șase octombrie, 1973...
trupelor terestre egiptene...
li s-a ordonat: „Acum”.
Trupe de 100.000 de egipteni au început să traverseze Canalul Suez.
Cu sufletul și mintea înflăcărate, cu dorința de a câștiga.
De cealaltă parte, erau numai 452 de soldați israelieni.
Israelienii au fost prinși nepregătiți, în număr mic.
...au reușit să strivească mitul invincibilității Israelului,
iar primele capitulări israeliene au fost momente de triumf rar
pentru comandanții egipteni.
Surpriza Egiptului s-a încheiat cu un mare succes.
Fix așa...
LA PUȚIN TIMP DUPĂ ATACUL-SURPRIZĂ
Sinagoga era plină de oameni aici.
MAREA SINAGOGĂ
Am început să vedem aglomerație pe stradă.
A venit armata.
Lumea a fost pur și simplu înhățată în mașinile armatei.
Sincer, a fost un haos.
Am fost mobilizat, recrutat...
apoi m-am îndreptat spre Sinai.
Credeam că armata israeliană era invincibilă, iar arabii, inferiori,
și că ar fi floare la ureche.
Dar ne-am dat seama că nu e de glumă.
Am fost bombardați aerian.
Am fost bombardați terestru.
Am luptat aproape față în față cu soldații egipteni.
Erau luptători buni.
Am văzut oameni murind în jurul meu.
Am fost speriat mereu.
Te gândești că e sfârșitul.
Au ocupat 5 km din Sinai.
Și au făcut tranșee.
Și au respins totul.
Și, de fapt, ministrul apărării, Dayan
a apărut la TV și s-a adresat națiunii
explicându-ne că situația...
e gravă, într-adevăr.
Războiul e dificil.
RAPORT DE RĂZBOI CANAL 1
Sunt confruntări dure în aer și la sol.
A privit în jos și a zis...
Și luptăm pentru viețile noastre.
Noi luptăm pentru viața noastră?
Noi am fost eroii în 1967.
Ce s-a întâmplat acum? Deci...
apariția lui la TV a fost un moment dificil în Israel.
După ce s-a terminat războiul...
poporul egiptean a fost extrem de fericit.
Pot să-ți zic ceva ce nu multă lume știe?
În timpul zilelor de război din 1973,
rata infracțiunilor...
a scăzut la zero.
Nu existau infracțiuni.
Niciuna. Toată lumea...
s-a unit cu toată lumea.
Singurul nostru scop era recâștigarea mândriei și demnității.
Ashraf Marwan...
a ajutat Egiptul să aibă avantajul loviturii-surpriză.
Egiptenii sunt convinși că v-au putut ataca în '73
fiindcă Ashraf Marwan v-a păcălit.
Dar e chiar invers. Nu ne-au surprins.
Ne-au alertat din timp.
4 OCTOMBRIE 1973
CU DOUĂ ZILE ÎNAINTE DE ATAC
Înainte de război...
Ashraf Marwan a cerut o întâlnire.
A oferit parola...
„Chimicale”.
Și le-a zis: „Mâine voi fi în Londra.
Vreau ca Zvika Zamir...
directorul Mosadului, să fie prezent.”
Întâlnirea a avut loc pe la ora 22:00.
Zvika a stat și a scris ce era mai important.
Ashraf Marwan a zis: „Mâine, războiul va fi la asfințit.”
Zvika...
a trimis avertismentul timpuriu asistentului personal.
A fost diseminat către...
directorii serviciilor secrete militare.
Ne-am putut pregăti...
pentru atac.
Ashraf a oferit planul.
Stai așa!
Ashraf a zis că va fi la asfințit, dar atacul-surpriză a fost la 14.00.
N-a fost informație falsă?
Voi răspunde...
Am văzut tot raportul.
Sirienii...
au vrut ca atacul să fie dimineață.
Pe 2 octombrie, ministrul egiptean de război a ajuns la un compromis.
Bine.
Nu la asfințit.
Cu zece minute...
înainte de ora 14:00.
După-amiaza.
Marwan n-a știut despre schimbare.
Fiindcă nu era în Egipt.
Era în misiune.
Există unii care zic
că Marwan nu știa că războiul va începe cu patru ore mai devreme.
Nu cred. Cred că era mult prea apropiat...
de președinte, ca să nu știe așa ceva.
Iar faptul că a zis că va începe la asfințit...
a fost punctul lui maxim de trădare a Mosadului și Israelului.
Însă agenții Mosad au o motivație foarte clară
să zică lumii că a fost sincer.
Așa că am fost convins că Ashraf Marwan a trădat israelienii.
Acum am vrut să scriu o carte despre el.
Însă, fără o confirmare,
nu puteam învinui din senin pe cineva că e spion sau agent dublu.
Și am vrut ca Ashraf să-mi confirme.
Am vrut să aud totul de la el.
Așa că am publicat o istorie a Israelului.
Am vrut să-l provoc pe Ashraf.
Așa că am scris cartea fără a-i menționa numele,
că era un membru apropiat de familie al președintelui Nasser...
și că israelienii îi spuneau „ginerele”.
GINERE
Apropo, israelienii nu i-au zis niciodată „ginerele”.
A fost invenția mea...
ca să-l fac să reacționeze.
I-am trimis cartea cu dedicație...
pentru Ashraf Marwan, „un erou al Egiptului”.
Dar n-a răspuns.
Mie mi se pare o carte foarte plictisitoare.
Mai puțin povestea asta.
Da.
Apoi, o descoperire.
Un jurnalist egiptean, l-a contactat pe Ashraf Marwan...
și l-a întrebat: „Tu ești personajul principal al lui Bregman?”
Iar el a răspuns...
„Cartea lui Bregman e un roman idiot cu detectivi.”
Într-un...
fel pueril, cumva, m-am supărat.
Deci, când m-a contactat un alt jurnalist egiptean...
i-am confirmat
că Ashraf Marwan era „ginerele”.
Un spion perfect și eroul național al Egiptului...
pentru trădarea Israelului...
că ar trebui să denumească o stradă cu numele său.
Eram obsedat de asta.
Iar dacă știi ceva așa de important...
și nu-i zici nevestei tale...
sunt sigur că relația e afectată.
După câteva săptămâni...
am luat un exemplar al revistei politice Al Ahram Al Arabi.
Ăsta e interviul.
„Un spion perfect și un erou național.”
Ashraf Marwan.
Și a provocat mare agitație în Orientul Mijlociu.
Agentul e demascat.
Mi-am văzut poza în carte
și mi-a tresărit inima.
A fost șocant pentru mine.
M-am întrebat care va fi reacția...
lui Marwan, a egiptenilor, a Mosadului.
Era îngrijorător.
Ziua următoare...
Eram în grădină.
Prin fereastră, am văzut-o pe soție care mă atenționa.
„Te caută cineva la telefon.”
Am ridicat receptorul
și cineva mi-a zis: „Bună!”
Avea accent arab.
Am întrebat: „Cine ești?”
„Sunt omul despre care ai scris.”
M-a surprins.
A zis: „Ar trebui să ne întâlnim.”
Urma să mă văd cu unul din cei mai mari spioni ai istoriei moderne.
Un exercițiu foarte periculos.
Așa că eram îngrijorat.
Mi-am luat niște măsuri de siguranță.
I-am lăsat un mesaj soției: „Mă întâlnesc cu Ashraf Marwan."
M-am îndreptat spre Hotel InterContinental.
Mă uitam în spate periodic.
El era deja acolo.
Nu-l mai văzusem niciodată și eram surprins cât de înalt era.
Bine îmbrăcat.
Avea o eșarfă roșie.
Se plimba de colo, colo.
Și deși nu ne mai văzuserăm...
ne-am recunoscut imediat.
Am întrebat: „Ce faci?”
A răspuns: „Sun bolnav. Tocmai am făcut câteva operații.”
Am comandat cafele.
Iar când...
cafeaua nu ni s-a adus la masă,
s-a ridicat și a luat-o el pentru noi, ceea ce a fost o greșeală mare.
Putea să pună ceva în ea.
A fost singura mea greșeală la întâlnire.
I-am zis că am pentru el o întrebare foarte importantă.
„De ce ai anunțat apusul,
când războiul a început la ora 14:00?”
El a zâmbit...
și a zis: „Ce înseamnă câteva ore între noi?”
Bingo!
Acum recunoștea, într-adevăr, că trădase Israelul.
Dar apoi a adăugat...
că e îngrijorat pentru siguranța lui.
Și a rămas așa.
A fost...
uimitor și eram foarte bucuros că sunt în viață.
Generalul Eli Zeira avea dreptate.
Spionul misterios care lucra pentru Israel era un agent dublu.
E o porcărie.
- Dar.. - Se înșală!
Spune-mi ce crezi.
Cred că Ronnie...
se înșală.
Eli Zeira n-a făcut decât să împrăștie știri false
cu patru decade înainte de ascensiunea lui Trump, care a inventat termenul.
Era ziua în care Israelul și-a plâns morții.
Ultimul bilanț al victimelor,
1.854 de decese.
Impactul loviturii a fost pentru mine ceva ce...
MAREA SINAGOGĂ
mă bântuie și azi.
Firește, sunt furios.
Dacă am avut pe cineva ca Marwan,
care ne-a zis și ne-a avertizat...
cu o zi înainte să ne pregătim armata...
serviciile noastre secrete au dat-o în bară.
Normal că sunt foarte furios.
După război, au existat proteste ale israelienilor.
Chiar și cu un avertisment din partea „Spionului”,
cum s-a putut ca Israelul să fie luat prin surprindere?
Lumea cerea socoteală pentru eșecul serviciilor secrete.
După război, s-a înființat o comisie de anchetă...
pentru eșecul serviciilor secrete militare.
COMISIA NAȚIONALĂ DE ANCHETĂ AGRANAT
S-a descoperit că, atunci când generalul Eli Zeira
a primit avertismentul timpuriu de la Ashraf Marwan...
l-a ignorat.
Era responsabilitatea șefului serviciilor secrete militare...
generalul Zeira, să alerteze...
iar el n-a făcut-o.
Eli Zeira, când a fost întrebat...
de ce n-a făcut nimic după un avertisment extraordinar,
a răspuns: „N-am vrut să-l deranjez pe șeful Statului Major. Era ocupat.” Zău?
Fiindcă Eli Zeira se gândea
că atacul va surveni doar dacă rușii îi sprijineau pentru atacul aerian,
iar ajutorul nu venise încă.
Eli Zeira n-a crezut avertismentele lui Ashraf Marwan.
Deși armata israeliană s-a mobilizat în final,
a fost compromisă grav de întârzieri și confuzie
cauzate de îndoiala generalului Eli Zeira.
Comisia de anchetă...
a concluzionat că Eli Zeira...
a purtat responsabilitatea majoră pentru eșecul în război.
Eli Zeira a fost înlăturat din funcție.
Și a părăsit țara.
A plecat la familia lui în SUA.
La vreo 13 ani după război...
Eli și-a publicat cartea.
A ajuns la concluzia că Marwan era agent dublu
și că angajatorii lui adevărați erau egiptenii, nu israelienii.
Eli Zeira...
a vrut să găsească un țap ispășitor.
Toate...
poveștile despre agentul dublu pornesc de la Eli Zeira.
A vrut...
să se justifice.
Mă înfurie asta.
Ce pot să fac?
Producătorii filmului l-au contactat pe Eli Zeira prin agentul său, Rami Tal.
Zeira a refuzat interviul,
dar a oferit informații despre cum Ashraf Marwan a trădat Israelul.
De fapt, am vorbit ieri cu Zeira.
Zeira a spus toate astea.
Deci?
Ce vrei să dovedești?
O să le arunc.
A zis că pe 4 octombrie, după-amiaza, devreme, sovieticii au început...
Uite!
Te oprești aici? Îți zic...
neoficial...
Comentariile neoficiale ale lui Shabtai Shavit
au reflectat dorința sa de a nu prolifera ceea ce el crede că e ficțiune.
Când Zeira a vrut să-și spele imaginea,
a început să contacteze jurnaliști, scriitori...
și le-a dat anumite indicii.
Într-o zi, mi-a cerut să ne întâlnim.
A încercat să-mi vândă și mie
porcăriile lui false cu agentul dublu.
L-am ascultat.
Și i-am zis: „Eli, te înșeli.
Împrăștii informații false în numele mândriei tale, a orgoliului, egoului.”
Și n-am publicat povestea, căci eu am mai multă integritate.
Dar de că să distrugi un subiect bun cu adevărul?
Ronnie Bregman l-a crezut pe Eli Zeira...
a publicat numele în Al Ahram
și a vehiculat că era agent dublu.
La circa o lună după crimă...
a existat o evoluție majoră.
Au fost trei martori.
Stăteau într-o cameră cu vedere la balcon,
la 18 metri de casa lui.
Deci presupun...
că martorul Joseph Rapace ar fi stat aici,
fiindcă avea vedere directă la balcon.
A văzut cu colțul ochiului că a căzut ceva.
Apoi s-au grăbit la fereastră...
au privit în jos și au văzut trupul lui Ashraf Marwan.
În momentul acela el a văzut...
două siluete în umbră...
ce păreau din Orientul Mijlociu...
uitându-se în jos.
Am luat avionul în Ungaria și m-am întâlnit cu Rapace în Budapesta.
Iar el mi-a confirmat că asta era varianta lui,
ceea ce, desigur, adâncea misterul.
La vremea aceea, era un progres mare.
Fiindcă era ca și cum ar putea fi...
Dacă oamenii păreau din Orientul Mijlociu,
puteau fi egipteni...
serviciile secrete.
Și au alimentat speculații despre cine ar fi putut fi ucigașul.
După întâlnirea de la InterContinental, din Londra,
Ashraf...
mă mai suna din când în când.
Cred că se simțea...
singur.
Nu putea vorbi despre asta cu soția lui, Mona.
Nu le putea spune jocurile lui de spion copiilor sau prietenilor lui.
Deci, în mod ironic, mă avea pe mine.
Cel care l-a demascat, în primul rând.
Ashraf avea obiceiuri ciudate.
Mă suna și rămânea mut.
Îmi asculta vocea la celălalt capăt al firului.
Lăsa receptorul jos...
suna din nou...
și începea o conversație.
Cu cât Ashraf întreba mai mult lucruri personale despre familia și copiii mei,
cu atât mai îngrijorat eram pentru el.
Fiindcă atât timp cât era „ginerele” fără față...
nu-mi păsa de el ca om.
Însă acum aveam o relație cu el.
Știam despre misiunile lui, despre familie, copii.
Am ajuns foarte îngrijorat că i se poate întâmpla ceva.
Că, poate, egiptenii nu-mi vor crede povestea
că el ar fi spionul perfect, agentul dublu.
Și că vor încerca să-i facă rău.
Sau poate...
că Mosadul avea să facă vreo prostie.
Am avut...
nopți albe, îngrijorându-mă de ce se putea întâmpla.
Credeam că, dacă avea să i se întâmple ceva,
conștiința mea va fi încărcată.
Și, în mod ironic...
de la încercările de demascare a superspionului,
am început să caut cum să-l protejez.
Îi raportam tot ce se spunea despre el,
ca să-și ia măsuri de siguranță.
Toată munca mea, cursurile, cărțile, familia, au trecut pe planul secund.
El a devenit prioritatea mea.
Până atunci, ajunsesem așa de îngrijorat că i se putea întâmpla ceva,
încât căutam orice se scria despre el.
El primea articolele și, de obicei, mă suna și-mi punea câteva întrebări,
fiindcă majoritatea erau în ebraică.
La un moment dat...
s-a publicat ceva în Israel.
Articolul e despre
Ashraf Marwan care dă mâna cu președintele Egiptului, Mubarak.
Iar titlul e:
„Acel bărbat e omul Mosadului în Cairo.”
Și: „De ce l-a îmbrățișat Mubarak
pe omul care e privit drept cel mai bun agent Mosad în Egipt?”
M-am gândit că egiptenii vor vrea să se răzbune.
I l-am trimis lui Ashraf
și, când l-a primit, m-a sunat dintr-un taxi.
A început să țipe și mi-a urlat: „De ce-mi fac ei asta?”
„Ei”, Mosadul.
„Încearcă să bage zâzanie între mine și Mubarak.
Iar asta e răzbunarea lor
pentru că i-am trădat.”
Era așa de supărat,
încât și eu am devenit foarte supărat.
Era supărat fiindcă subiectul din Israel era o minciună?
Da.
Și a zis: „Nu a existat niciun spion.
Eram un grup de 40 de oameni,
cu sarcina de a raporta israelienilor.
N-a existat absolut niciun agent dublu. A existat Egiptul.”
60 DE MINUTE - SPIONUL PERFECT
După război, Ashraf a primit cea mai mare decorație a Egiptului.
Mi-a spus despre medaliile pe care le-a primit de la Sadat.
În Egipt, imaginile acestea sunt probe
că Ashraf Marwan și Sadat au colaborat pentru păcălirea Israelului.
A fost un eveniment.
Nu-mi venea să cred.
Dar era speriat. Mi-a zis că se temea pentru viața lui.
Și așa mi-am dat seama ce prostie a fost să demasc un spion în viață.
Dar, Ronnie, mi-ai zis că importanța demascării lui Marwan
a fost respectarea adevărului istoric
și înregistrarea corectă a celor întâmplate.
Adevărul e...
că atunci când l-am demascat pe Marwan...
nu-mi păsa deloc de istorie.
Îmi păsa numai de exclusivitatea subiectului meu.
El își dorea, așa cum a zis...
ca subiectul să dispară.
Să deschidem un alt capitol al acestei conversații, care va fi publicat.
Dr Ashraf Marwan...
- Credeți că e agent dublu. - Da.
Însă toți cei avizați zic că e exclus!
Zeira a publicat o nouă versiune a cărții sale.
Și, ca să-și promoveze cartea, a mers la TV și a zis...
În ce-l privește pe Marwan, ne-a oferit informații excelente...
chiar până la momentul războiului. Apoi ne-a tras în piept.
Un interviu cu comandantul Eli Zeira, despre cum Războiul de Iom Kipur
a provocat un cutremur în comunitatea serviciilor secrete.
Șeful Mosadului, Zvi Zamir, comentează.
Zamir l-a făcut mincinos. „Minți!”
Eli Zeira cenzurează informația!
Oferă informații care demonstrează,
se vede asta, că e nebun!
Deci Zeira i-a intentat proces de calomnie.
Zamir a răspuns intentându-i și el lui Zeira proces de calomnie.
Erau două cazuri de calomnie.
Mosadul a realizat că problema scapă de sub control.
Acești doi domni mai în vârstă
au fost comparați cu cei doi, care stau la balcon în Păpușile Muppets...
ciondănindu-se și dezvăluind secrete.
Deci Mosad a zis: „Să trecem la arbitraj!”
Am fost invitat...
la arbitraj de către generalul Eli Zeira,
care mi-a plătit biletele de avion.
Zeira a vrut să-i zic judecătorului că nu el era sursa mea.
Ceea ce era corect.
Însă judecătorul m-a întrebat de cartea lui Zeira.
Și am zis: „Da, a fost o sursă importantă.”
Avocatul conducerii Mosadului
a scos cartea asta și a fluturat-o în aer.
Am înțeles că am greșit enorm să recunosc că am avut ca sursă cartea,
fiindcă, pentru judecător, cartea și Zeira erau totuna.
Ce prostie să fiu adus acolo tocmai din Londra,
ca să-l protejez prin mărturie pe Zeira
și, de fapt, eu să fiu unul dintre aceia care, indirect, l-au învinuit pe Zeira
spunând că volumul lui a fost una dintre cele mai importante surse.
De fapt, a fost foarte jenant.
- După toate astea? - Da.
Groaznic.
E uimitor.
Nu mi se pare uimitor.
E groaznic. Toți mă cred deștept.
Am fost așa de prost!
Iar Zeira a pierdut.
Iar apoi a venit greșeala cea mare.
Judecătorul a scris un raport
în care, în mod deschis, a scris că Ashraf Marwan...
era agent al Mosadului.
Ăsta e raportul judecătorului.
Zeira versus Zamir.
Poftim! Uite!
Numele lui Ashraf e menționat de multe ori.
A fost groaznic.
Aici spun că a fost un agent de top...
care a fost folosit de Mosad.
„Agentul numit Marwan.”
Îi expun numele aici.
Deci e menționat în raportul ăsta de atât de multe ori!
Cât timp un istoric, Ahron Bregman, a zis ce-a zis despre Marwan...
a fost rău, dar n-a fost sfârșitul lumii.
Dar în clipa în care un judecător...
spune...
„Agentul Marwan”, a devenit oficial.
Când am văzut online raportul...
era să cad de pe scaun.
Viața lui chiar era în pericol.
I-am trimis un fax lui Ashraf Marwan, ca să mă sune.
Mi-am luat fiul, l-am pus în fața TV-ului...
Becul robotului de mesaje pâlpâia.
Mesaj primit azi, la ora 13:52.
Am rămas surprins când l-am auzit pe Ashraf...
vocea lui.
Bună! Salut!
E vorba de cartea ta, dacă mă poți suna. Îți las numărul de mobil. Mersi.
Era foarte neobișnuit.
Ashraf era un spion adevărat. Spionii nu lasă mesaje.
Apoi, un al doilea mesaj.
Te rog. Bună! Mă poți suna pentru cartea ta? Mersi.
Pentru a apela folosind...
Era clar că era...
stresat.
Te rog. Bună! Mă poți suna pentru cartea ta? Mersi.
Erau aproape unul după altul.
Mesaj primit azi, la ora 15:11.
Bună! Salut! Bună ziua!
Dacă mă poți suna, am subiectul cărții tale. Mersi.
Pentru reascultare...
Îl știu de cinci ani.
Era prima oară când îmi lăsa mesaje la robotul telefonic.
Mi-am scos vechiul casetofon.
Eu, pentru prima dată, m-am hotărât să înregistrez conversația.
Am format numărul.
Degetul...
îmi tremura.
A răspuns la telefon.
Salut, amice!
Eu sunt bine. Tu cum ești?
Sigur, categoric.
Da.
Categoric. Da.
Pa!
Mi-a cerut să-l sun iar și a închis.
După două minute.
Vorbesc singur. „După două minute.”
Și nu răspunde. A fost ciudat.
Am fost foarte îngrijorat că mi-a zis...
„Sună-mă din nou”. Apoi am încercat iar.
Așa că se întâmpla ceva în cameră când vorbeam cu el.
Eu îl așteptam.
Și după două minute.
A treia oară.
Ce se întâmpla în cameră?
El era acolo.
Da? L-am sunat și mi-a zis: „Sună-mă iar.”
Încerc întruna.
Salut! Bună!
Nu, nu te îngrijora.
Deci raportul judecătorului...
a ieșit.
Sunt detalii acolo.
Asta e concluzia.
Ashraf a dorit...
ca subiectul să dispară.
A primit un raport de la mine...
că subiectul era cât se poate de activ.
Și sunt sigur că era foarte stresat.
Sunt sigur că era foarte îngrijorat. Era groaznic.
Ești în Anglia?
Mâine, sosesc în oraș.
Voi fi la King's College.
Dacă vrei, ne putem vedea, dar depinde de tine.
Bine, prietene. Toate bune! Pa!
Tremur.
E unul dintre evenimentele rare,
în care oamenii plătesc cu viața.
El a plătit cu viața.
Și n-a meritat asta.
După moartea lui Ashraf Marwan...
Ronnie era în șoc.
Am simțit o durere mare.
A fost foarte dureros când a murit.
Am petrecut ore în șir în munți...
gândindu-mă, reflectând la asta.
Moartea lui a fost eșecul protecției mele.
Așa am privit-o.
Am luat avionul, ca să-i iau interviu lui Ronnie Bregman.
Am avut o conversație foarte lungă. A zis: „Poate că e vina mea.”
Apoi am vorbit mult în detaliu,
cu toate argumentele pe care le-am amintit anterior.
La final, Ronnie mi-a zis: „Știi ce, Yossi? Ai dreptate.
Nu mai cred că a fost agent dublu.
M-ai convins.”
Eli era înconjurat de o clică de jurnaliști.
Printre ei, un istoric.
Dacă mă întrebați,
și nu zic doar așa, oamenii ăștia sunt dezgustători.
De ce? Oamenii ăștia distorsionează adevărul.
Au făcut o înmormântare.
Bine. A avut o înmormântare tipic egipteană,
cu toți liderii...
care un venit în costume negre.
Văduva lui stătea acolo. Toți demnitarii...
treceau pe lângă ea.
O sărutau sau șopteau.
M-au întrebat...
„Cum se poate să fi fost un trădător?”
Am văzut multe filme cu mafioți.
Când mafia ucidea unul dintre membri,
toți capii treceau pe lângă văduvă șoptind.
„O să-ți dăm bani.”
Înmormântarea lui Ashraf Marwan...
îmi amintește de același lucru.
Aici e legistul din Westminster
unde s-a ținut o audiere de trei zile,
pentru a decide verdictul morții lui Ashraf Marwan.
În timpul anchetei, s-a menționat că el își scria memoriile.
Văzusem unde memoriile trebuiau să fi fost depozitate pe raft.
Și au dispărut, conform familiei, în ziua în care a murit.
În acele memorii,
era de așteptat să discute rolul său în Războiul de Iom Kipur.
Firește, era infirmată acuzația că ar fi fost agent al Mosadului.
Însă au dispărut...
conform familiei.
Familia Marwan, prin avocatul acesteia, mi-a cerut să vin în fața legistului.
Stăteam unde legistul asculta mărturiile...
și era foarte derutant.
Iar mintea mea...
îmi spunea: „L-a ucis un criminal!”
Iar după un minut: „Nu, a fost un accident.”
Apoi: „Nu, a fost o sinucidere.”
Și, stând acolo cu familia,
în străfundul minții mele, s-a ridicat întrebarea:
„Care era responsabilitatea mea?”
A fost o experiență foarte neplăcută.
A fost o audiere de trei zile pentru decizie.
Iar, la final, legistul a emis un verdict al morții, omițând cauza.
CAUZA MORȚII
NECUNOSCUTĂ
Familia a fost foarte mulțumită,
fiindcă putea exclude varianta sinuciderii.
Îmi pare rău pentru Mona. Era devastată.
Producătorii filmului au crezut că un comentariu al soției, Mona,
ar dezvălui mai multe informații despre apropiații lui Ashraf.
Am găsit următorul clip care confirmă devotamentul Monei față de Ashraf.
Mona...
INTERVIU CU MONA NASSER
...care a fost cel mai greu moment din viața ta?
Două momente.
Moartea tatălui meu și a mamei mele și pierderea lui Ashraf.
Dar în final...
ca soție, l-am pierdut...
dar, în același timp, sunt recunoscătoare că am putut fi cu el 30 de ani.
GAMAL MARWAN, FIUL LUI ASHRAF AHMED MARWAN, FIUL LUI ASHRAF
Adevărul despre rolul lui Ashraf Marwan în timpul războiului din '73
e încă dezbătut aprins atât în Egipt cât și în Israel.
În clipul următor, Mona își expune poziția în ceea ce privește teoria agentului dublu
și subliniază loialitatea lui Ashraf față de Egipt.
Deci, dacă a ținut legătura cu Israelul,
a făcut-o la ordinele Egiptului?
Nu încape nicio urmă de îndoială.
Nu voi apăra ceva ce nu e nevoie să fie apărat.
Sunt sigură 100% de acest lucru.
Chiar mai mult de atât.
Toți au luptat în felul lor.
În Egipt, Ashraf Marwan e considerat un patriot
care a lucrat pentru Sadat, ca să-i înșele pe israelieni,
în esență, oferind Egiptului un avantaj de patru ore în războiul din '73.
Însă Israelul îl consideră erou național.
E greu de crezut că a fost agent dublu.
MAREA SINAGOGĂ
Eu cred că a fost al nostru.
Punctul de vedere al Israelului se bazează pe probe.
Partea egipteană încă nu și-a prezentat evidențele.
Doar când vor fi disponibile ambele versiuni,
vom putea hotărî care e versiunea mai autentică.
Se ridică întrebarea de ce serviciile egiptene de informații
după 50 de ani,
nu lansează nicio probă privindu-l pe Ashraf Marwan?
Faptul că nu avem nicio probă nu are întocmai legătură cu Ashraf Marwan.
E vorba că, dacă Egiptul publică orice document,
se va stabili un precedent în care publicul poate avea un cuvânt
despre cum statul ar trebui să fie transparent
sau tras la răspundere.
Iar statul egiptean nu dorește să creeze niciun precedent.
Deși, nedezvăluind nimic despre Ashraf Marwan,
se poate crea suspiciunea că, de fapt, chiar a fost spion israelian,
nu agent dublu.
Povestea adevărată nu e despre Ashraf Marwan.
Ăsta e un subiect adiacent al unui scenariu mult mai amplu.
Egiptenii vor să știe adevărul.
6 OCTOMBRIE 2018
LA 45 DE ANI DE LA ATACUL-SURPRIZĂ
Avem raportul integral al întâlnirii dintre Zamir și Ashraf Marwan.
Recent lansat de israelieni.
Sunt cinci pagini.
Sunt destule informații astfel încât cele două școli ale gândirii...
să găsească elemente care să sprijine propria teorie.
Eu am crezut mereu că Ashraf a fost agent dublu.
Nu m-am îndoit.
Nu înțeleg...
de ce el se oprește la teoria asta idioată a agentului dublu.
Pot înțelege că, poate la început,
era sub vraja și influența lui Eli Zeira. Fie!
Dar, apoi, după ce a recunoscut deja în conversația noastră...
Aproape că plângea.
Nu știu. E o enigmă aici.
Yossi mi-a zis că te-a convins că Ashraf nu era agent dublu.
Nu cred că așa au stat lucrurile.
Yossi crede în ceea ce crede, alături de Mosad.
Adevărul e în ochiul privitorului.
Faptul că nu e pregătit să admită povestea adevărată și să...
aibă curajul...
îndrăzneala să zică: „M-am înșelat”...
e...
problema lui de conștiință.
Demascarea numelui unei surse umane.
E un păcat.
Ce i-ați spune?
Du-te dracului, ticălosule!
Chiar așa. Du-te dracului, ticălosule!
Cum îndrăznești?
Deoarece nu pui în pericol o ființă umană,
ca să ajungi tu celebru.
În privința poveștii lui Ashraf Marwan,
ego-ul meu e mut.
Dar Mosadul nu poate renunța la povestea lui Ashraf.
Și, când pun capul pe pernă, cum se spune...
nu mă gândesc dacă a fost agent dublu sau nu.
Mi-am pierdut interesul față de întrebarea asta.
Mă gândesc la durerea pe care eu i-am provocat-o...
demascându-l.
Totuși, vreau să te gândești la o întrebare.
Dacă încă am crede că a fost agent dublu...
Nu e mai simplu să credem asta,
întrucât tot ce-a pătimit n-ar fi fost în van?
Deși Zvika Zamir, fost șef al Mosadului, a refuzat interviul,
în timpul conversației telefonice, ne-a comentat după cum urmează:
„Mi-amintesc de Ashraf ca de un prieten.
Dacă aș putea, aș vizita Cairo anual și i-aș lăsa un trandafir la mormânt.”
Producătorii au contactat familia Marwan
în timpul realizării documentarului.
Una dintre condițiile impuse
a fost ca documentarul să nu-l descrie pe Ashraf erou al Israelului.
Cu o săptămână înainte de filmări,
familia s-a retras.
După moartea lui Ashraf,
președintele Egiptului, Hosni Mubarak, a declarat:
„El (Ashraf) a realizat fapte patriotice pe care nu e încă timpul să le dezvălui,
însă a fost, într-adevăr, un egiptean patriot
și nu a fost spion pentru nicio organizație...”
În luna iunie 2018, producătorii au solicitat permise de filmare în Cairo.
Încă mai așteptăm răspunsul.
Care a fost impactul asupra căsniciei tale?
Firește, am divorțat, dar nu din cauza subiectului Marwan.
Însă, retrospectiv, chiar a avut un impact, fiindcă e un secret.
Soția mea de atunci, când a aflat,
a avut prezența de spirit să-mi spună că se va sfârși în lacrimi.
Dar, desigur, era prea târziu.
Și, până atunci, pierdusem trenul.
Îmi hrănesc peștii.
Își așteaptă mâncarea.
Dacă deschid, peștii mei sar.
- Serios? - Da.
Sunt pești Guppy. Le place să sară.
Dar, dacă sar, pe ei îi pot salva.
Fiindcă îi iau de pe podea și-i pun la loc.
Uite! Uite câți sunt!
În această după-amiază,
documente istorice, parafând tratatul de pace
între Republica Arabă Egipt și Statul Israel,
vor fi semnate.
- Să dăm mâna toți trei! - Foarte bine.
După război, Israel și Egipt au semnat un tratat de pace.
Egiptul a recunoscut primul statul Israel.
Sunt mândru de amândoi. Fiți binecuvântați!
Subtitrarea: Daniel Onea