Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Všechno, co jsem měla, jsme s manželem vydřeli.
Nepřibližujte se!
Dobře.
Ale tohle přece nechcete.
Jak jsem mohla být tak hloupá!
No tak, počkejte.
Dejte mi ruku.
Nic nemám! Nic...
Ale máte.
Paní Feldmanová, pojďte sem ke mně. Promluvíme si uvnitř.
Potřebuju okamžitě krizovou jednotku.
Odvolejte ten vrtulník!
Ne!
NETFLIX A TYLER PERRY STUDIOS UVÁDĚJÍ
- Ahoj, medvídku. - Ahoj, zlato.
Musíš vstávat.
Já vím.
Prší tam?
Přestalo asi před hodinou.
Nechal jsem ti klíčky na stole.
Lásko, je úterý. V úterý vozíš mámu na nákup.
To neva.
Řekl jsem jí, že se stavím večer...
že musím zůstat doma.
Jsi v pořádku?
- Jo. - Co se stalo?
Nic se nestalo.
Všechno v pořádku.
Vem si to auto.
A teď vstaň.
Dobře, řekneš mi to pak, jako vždycky.
Počkám.
- Jo? - Jo.
A nyní k případu Grace Watersové, o kterém všichni mluví.
Ta žena zabila svého manžela. Údajně.
Ano, musíme říct „údajně“.
Naše město nemá ani sto tisíc obyvatel.
Něco takového nemá obdoby.
Ale viděl jsi vyjádření prokurátora?
Je to jasné. Udělala to.
Jasmine.
Už jdu.
Tvůj další případ.
Grace Watersová? To nemůžu.
Ale můžeš.
Chce přiznat vinu, je to snadné.
Promluv s ní a s prokurátorem, domluv to a připrav přiznání viny.
Nechceme, aby to šlo před soud.
Nechceš to dát Tilse nebo Donniemu? Hodí se na to líp...
Je to tvoje. Tohle řešíme vždycky.
Doznání jsou tvoje parketa.
Chce se přiznat, je proti ní spousta důkazů,
je to hotová věc, tak to prostě zařiď.
Ukonči ten mediální cirkus.
- Děkuju. - Ale, Rory...
Běž.
Věřil bys tomu?
Gratuluju.
Chtěli jsme to všichni.
Nemůžu uvěřit, že to dal tobě.
Donnie, mlč.
- Nechápu to. - Ty o tom nerozhoduješ.
Není co slavit, Tilso.
Je to velký případ,
ale jste s prokurátorem zadobře, ne?
Možná jí to pomůže.
Bezva.
Jsem zadobře s prokurátorem.
Fakt super.
...v každém případě je to smutné.
Nevidím jiné východisko, bude to jenom horší.
Mluví o tom celé město.
Když jsem si ráno dával kávu,
slyšel jsem několik rozhovorů o Grace Watersové.
Co na to naše další volající?
Podle mě je jasně vinná.
Proč vůbec mrháme penězi za soud?
Přivažte ji ke křeslu a pusťte proud.
Hotovo, vyřešeno.
Stojíme před nápravným zařízením Holloway,
kde zadržují Grace Watersovou.
Za tři dny stane před soudem.
Jak víte, je obviněna z vraždy svého manžela.
STÁT – NEVSTUPOVAT BEZ POVOLENÍ STRÁŽE
Jasmine Bryantová z úřadu veřejných obhájců.
Jdu za Grace Watersovou.
Ano, projděte prosím tudy.
Kabelku poprosím na stůl.
Dobře.
- V pořádku. - Dobře.
Posaďte se, hned ji přivedu.
- Promiňte. - Ano?
Měla bych něco vědět?
Vaše první vražda?
Nebojte, bude spoutaná.
Položte ruce na stůl.
Jsem vaše obhájkyně, Jasmine Bryantová.
Jsem z úřadu veřejných obhájců, přidělil mi vás soud.
Řekla jsem, že právníka nechci.
Když to nebudu já, pošlou někoho jiného.
Soudce na tom trval.
Prý se chcete doznat.
Kolik vám je?
Dvacet šest.
Kde jste studovala?
Rustin.
Na komunitní vysoké škole.
A práva v Baniview.
Vaše složka...
Cestou jsem si ji prošla
a jsem trochu zmatená.
Pracovala jste v bance, jste bezúhonný občan, a teď jste tady.
Požádám prokurátora o 15 let s možností podmínky.
Možná na to přistoupí.
Jste katolička.
Ano.
To nebyla otázka.
Vidím růženec.
A vy jste katolička?
Ve jménu Otce
i Syna
i Ducha svatého...
Takže se modlíte růženec.
Ano.
Chci do vězení, které je blíž.
Chci smět vídat svého syna a vnoučka...
časem.
Chci, aby to bylo...
v dohodě.
Dobře. Uvidím, co se dá dělat.
Stráž.
Tak jaká byla?
Úplně jiná, než jsem čekala.
Byla jak moje máma, nebo tvoje. Byla...
Jemná.
Na první pohled...
máš ideální obžalovanou.
Pekla sušenky pro děti,
zpívala v kostelním sboru, učila v nedělní škole.
Můžeš na tom postavit silnou obhajobu.
Je proti ní moc důkazů.
Ale nepřímých. Co důvodná pochybnost?
Přiznala se, že to udělala. Chce přiznat vinu.
Vždyť...
- To je... - Klid, Donnie.
Ne.
Co, Donnie?
Nechci srážet tvůj obdivuhodný talent obhájkyně ex offo,
ale dali ti to, abys uzavřela dohodu a úřad veřejných obhájců se neztrapnil.
A nebyl by to trapas,
kdyby ti u tak významného případu něco uniklo?
Co by mi mohlo uniknout?
Přesně tak. Co by jí mohlo uniknout?
Ta žena se přiznala.
Přesně tak.
Nepovzbuzuj ji.
Přiznala se tobě?
- Ne. Řekla policii, že... - Vidíš?
Vidíš? O tom přesně mluvím.
Nemůžeš ji nechat se doznat, když neznáš fakta.
Fakta znám, jasný?
Je to jednoznačný případ, Donnie.
S naší vytížeností a rozpočtem to nemůžeme řešit.
Obhajujeme dealery, co mají víc peněz než my a neváží si nás.
- Nebudu se s tebou hádat... - Promiň,
ale jak to souvisí s učitelkou z nedělní školy,
co peče dětem sušenky?
Asi bychom měli jít.
To je to nejchytřejší, cos dneska řekla.
Děkuju.
Na posílání lidí do vězení si nikdy nezvyknu.
Buď je to tvoje poslání, nebo není.
Vyjasni si to, Jas.
- Jordane. - Tak jo.
Uvidíme se zítra.
- Jo. - Dobrou noc.
Dík za pozvání.
Máte krásný dům.
Promluvím s ním.
- Neřeš to. - Jen pár slov.
Donnie, pojď sem!
Kvůli tomuhle nás přestali zvát.
Kvůli tomu, jak se chováš.
- Vidíš? - Jo.
Člověk se nezavděčí.
Viděl jsem, jak stará paní spadla ze střechy.
Ale jsem v pohodě.
Teď ty.
Když jsem vystudovala práva...
myslela jsem, že to je výhra.
Jasně.
Ale když to teď dělám...
Ti lidi...
jsou vrazi...
a lháři...
a zloději, zlato.
A já je obhajuju...
Začínám o tom všem pochybovat.
Vážně.
Chci s tím praštit,
jakmile splatím studentskou půjčku.
Už nechci být právnička.
Ale no tak.
Nechci.
No tak.
Nechci.
Jsi k tomu zrozená.
To přece víš, zlato.
Včera jsem to trochu přehnal. Moje chyba.
To má být omluva?
Říkej tomu, jak chceš.
Podle mě jsi skvělá, Jasmine.
Díky, Tilso.
Asi v půl osmé.
Kdy zajdeš za prokurátorem ohledně Watersové?
- Odpoledne. - Zařiď to.
Máme sraz u soudu.
Jasmine.
- Shání tě nějaký Malcolm Waters. - Kdo to je?
- Nevím. - Je na seznamu návštěv?
Tak dobře.
- Malcolme? - Ano. Jasmine?
Ano, dobrý den.
Grace Watersová je moje matka.
Pomůžete jí, viďte?
Prosím.
Matku miluju a vím, že je nevinná.
Nikomu by neublížila. Nemohla to udělat.
Nezabíjela ani pavouky. Táta je musel vynášet v hrnečku.
Musíte jí pomoct.
Chce se doznat.
To ne. Nedovolte jí to. Prosím.
Promluvil bych s ní, ale nechce mě vidět.
Musíte jí pomoct, nebo mě k ní dostaňte.
Nedovolte jí přiznat vinu.
Je mi líto, ale nemůžu s tím nic dělat.
Chce se přiznat.
Je mi líto.
V žádném případě.
- Chci doživotí. - To myslíte vážně?
Nemá záznam, je to příkladný občan.
Má čistý rejstřík.
No tak, chceme 15 let.
Ani nápad.
Chce se doznat, dostane doživotí.
A pošlete ji do věznice Millstone, aby byla blíž synovi?
Zvážím to.
Nabídli maximum,
doživotí bez možnosti podmínky.
Na mírnější trest nepřistoupí?
Trvá na tom.
Kdybychom šli před soud, mohl by žádat trest smrti.
Měla byste to přijmout.
Dobře.
Dobře?
Udělejte to.
Haló?
To je paní Sarah?
Ano?
Tady Jasmine Bryantová. Zastupuji Grace Watersovou.
Mohla bych za vámi dnes zajít?
Ano, jsem doma.
Bydlím na West Lesson Lane 2342.
- Dobře. Díky. - Dobře.
Tak zatím.
Dobrý den.
Pomůžete mi, prosím?
- Jistě. - Je to těžké.
- Žádný problém. - Božínku.
Mám tři nájemníky.
No jo.
Jen to dostaneme na ulici.
Dobře.
Mockrát vám děkuju.
Za málo.
To je...
jedna z mých nájemnic.
Nemají rodinu. Je to smutné.
- Pojďte dovnitř, pryč z toho deště. - Dobře.
Dáte si kávu?
- Ano. Moc vám děkuju. - Dobře.
Na dnešek předpovídali slunečno.
Moc jim to nevyšlo.
To teda ne.
Přesně.
Takže...
Co vás za mnou přivádí?
Slzy.
Viděla jsem paní Grace ronit slzy, které by vinný člověk nikdy neronil.
Víte, je mi opravdu hrozně.
Vlastně za to můžu já.
Jak to myslíte?
Věk je mrcha, zlato, pomalu vás dostane.
Jeden den jste krásná, přesně jako vy, mladá a krásná.
A najednou je vám jako mně a říkáte si, kam zmizel čas.
Jsem o něco starší než ona.
Nechtěla jsem, aby skončila jako já.
Samotná...
v domě plném...
stařen s kočkami.
Je to taková dobrá duše.
Tak jsem ji pořád pobízela, aby chodila mezi lidi,
ale ona nechtěla.
Děkuju.
Není zač. Když se její syn oženil...
všechno se změnilo.
Doslova se mi proměnila před očima.
Bylo to po svatbě. Seděly jsme u vína a povídaly si.
Bylo jí hrozně smutno z toho,
jaký život ji čeká a jaký byl dřív.
A že byl dobrý.
Měla krásný, překrásný dům.
- A dobrou práci. - Aha.
Ale její bývalý manžel
si žil líp než ona.
Jeho nová žena žila Gracin sen a...
Nepíšete si poznámky?
Ano. Děkuju.
Ano.
Takže, bylo to po svatbě.
Přišly jsme domů, ani jsme se nepřevlékly
a ona se začala úplně hroutit.
Svatba se konala u jejího exmanžela. Býval to její domov.
Grace, proč se museli brát v tom domě?
Ty děsné závěsy.
Tak hele, to byly moje závěsy.
Děkuju.
- On ani nevyměnil závěsy? - Ani nevyměnil závěsy.
Vybudovali jsme si v tom domě život.
A teď jsem tady...
Naštvaná.
To ne. Spíš ublížená.
A naštvaná. Jen to řekni.
Dobře.
Dobře, jsem naštvaná.
No proto.
Máš plné právo mít vztek.
Sakra.
Ta mladice by mohla být jeho dcera.
Že jo?
Je o pět let starší než můj syn.
Náš syn.
Je to tak nefér.
On si prostě žije dál.
Jako bych byla retardér, co ho jen zpomalil.
Jak...
Kam jsem to dopracovala?
Chci zpátky svůj život.
Chci svoje mládí.
Chci se smát.
Chci někoho milovat, chci...
být milována.
S mládím ti nepomůžu.
Ale s tím druhým bych mohla.
Musíš z tohohle domu vypadnout a někoho potkat.
- Koho? - To nevím.
Ale vídám v televizi reklamy.
Co zkusit KřesťanskáSeznamka.com?
Cože?
- No tak! - To bych nemohla.
No tak.
Saro.
Jestli mám někoho potkat, chci to udělat...
Chci to udělat postaru.
Na to už je možná trochu pozdě.
Jak se seznámili?
V galerii.
Moment.
Něco tu mám.
Dobrý den.
To je leták ze dne, kdy jí zabavili dům.
Vynesli všechno na ulici.
Vzala jsem, co jsem mohla, co by pro ni mohlo mít hodnotu.
To je leták z jeho výstavy, kde se poznali.
Aha.
To je jeho fotografie.
Originál jí dal den poté, co se poznali.
Byl fotograf.
- Můžete si to nechat. - Děkuju.
Ráda bych si ještě povídala, ale moje dámy ještě nesnídaly.
Nevadilo by vám si promluvit jindy?
Jistě, samozřejmě.
Mockrát děkuju za váš čas.
Díky za návštěvu.
- To nic. Pojďte. - Dobře.
Díky, že vám na Grace tak záleží.
Dobře, díky moc.
- Mějte se. - Hezký den.
- Díky. Nashle. - Na shledanou.
- Ahoj, zlato. - Koukni se na tohle.
Co pozdrav a trochu lásky?
Ahoj.
Tak jo, teď se koukni na tohle a řekni mi, co vidíš.
- To je luminol. - Ano.
A spousta krve.
Někde je to tmavší a někde světlejší.
A?
Jestli ztratil tolik krve, třeba z rány na hlavě,
tak proč to na fotce vypadá, že se hromadila směrem dovnitř?
Otázky, co by kladl dobrý právník.
Rory, ahoj.
Donese mi někdo kávu? Ano?
Chci ti něco ukázat.
Vidíš, jak se krev hromadí dovnitř?
- Jo. - Chci najmout experta na krev
a na luminol...
Jasmine, spadla jsi z višně?
Experta na krev si nemůžeme dovolit. O čem to vůbec mluvíš?
O obhajobě Grace Watersové.
Vždyť se chce doznat. Nevím, o co ti jde.
Běž do věznice,
ať podepíše to doznání. Je tam, chybí jen podpis.
Tenhle cirkus musí skončit, pořád mi volá starosta a další lidi.
Ale Rory, našla jsem skvělé důkazy...
Jasmine.
Kdybys takhle bojovala u soudu, byla bys opravdová právnička.
Běž.
Kafe!
Omlouvám se.
Co to sakra je?
Tohle je dohoda o trestu od prokurátora.
Řekl, že vás pošle do zařízení, které je blízko vašeho syna.
Tady to podepište.
Máte pero?
Jistě. Promiňte.
S kým jste mluvila?
S vaší kamarádkou Sarou.
Prosím, řekněte mi, co se stalo.
Co vám udělal?
Prosím.
Řekněte mi to.
Podpatky.
Nevím, proč se mi vybavujou podpatky.
Byl to den jako každý jiný.
Když se probudíte...
netušíte...
že nastal den, kdy se vám změní život.
Kdy skončí.
Všechno bylo úplně normální.
Díky.
BĚŽ TAM! SARAH
Ten den jsem šla po práci na vernisáž do jedné galerie.
Byla jsem unavená,
ale chtěla jsem vidět tu výstavu, co mi Sarah doporučila.
Bála se, že trávím moc času doma.
Trvala na tom, abych šla, takže...
jsem šla.
Ahoj.
Promiňte. Omlouvám se.
Chápu. Musíte je vidět ve správném světle.
A nejlepší osvětlení v místnosti je...
právě tady, takže...
Znám majitelku. Nemám to srdce jí říct, že osvětlení je hrůza.
Odsud tak hrozné není.
Co víte o hře světla a stínu?
No...
Na rozdíl od téhle fotografky vůbec nic.
Je vynikající.
Jak víte, že je to žena?
Podle jména.
Shane.
A koukněte se na ty stíny, jak zachycuje emoce těch kmenů.
Tohle vidí jen žena. Je to krása.
Myslím, že je taky z Etiopie.
Musí mít kontakty, aby se k těm lidem dostala.
Některá ta místa jsou extrémně odlehlá.
Podle mě se tak blízko dostane jen někdo místní.
Dost toho o Etiopii víte.
Jen co jsem četla.
Afriku miluju.
Africké dějiny.
- Chci se tam vydat. - To byste měla. Změní vám to život.
Vy jste tam byl?
- Ano. - To se máte.
To se mám. Že vás poznávám.
- Páni, to je náhrdelník Uzo? - Jo, máte postřeh.
- Páni. - Mám ho z Afriky.
Páni.
Nádhera.
Potřebujeme vás.
Omluvte mě, musím si toho fešáka odvést.
- Prosím. - Jistě.
Dobře.
Dámy a pánové,
děkuji, že jste přišli.
Jsme vysloveně nadšeni, že tu máme tak úžasného umělce.
Z výstavy máme velkou radost.
Dámy a pánové, Shannon Delong.
Mockrát vám děkuji, že jste dnes přišli.
Moc si toho vážím.
Pro ty z vás, kteří mě neznají,
jsem introvert,
takže neumím moc hovořit před...
středně velkým publikem.
Ať se vám výstava líbí. Jmenuje se Guzo.
Je z mých cest po Etiopii.
A nezapomeňte...
Dnešní výtěžek půjde na charitu, takže...
prosím utraťte hodně peněz.
Přesně tak.
Děkuji.
Příjemný zážitek.
Další den jsem přišla do práce a... ani nevím, jak zjistil, kde pracuju,
ale bylo to tam.
Flirtoval se mnou.
Nikdo se mnou neflirtoval už 25 let.
Rozbušilo se mi srdce.
Přitom jsem byla dospělá ženská.
Byla to krásná tragédie.
Než jsem se nadála, usmívala jsem se a culila.
Jak nějaká školačka.
Říkala jsem si: Jak to, kdo je ten muž?
Proč flirtuje se mnou?
V hlavě mi křičel hlas: „O co mu jde?“
Ale byla jsem zvědavá.
A tak jsem zavolala Saře, jestli s ním mám jít na rande.
Neuvěříš, co ten tvůj fotograf udělal.
Potřebuješ odvézt?
Protože ty půjdeš.
- Zavolej mu. - Cože?
Zavolej mu.
No jo, tak dobře.
Zavolám.
Jsi blázen a tlačíš na mě.
Počkala jsem den, než jsem mu zavolala, abych nepůsobila zoufale.
Zavolat ti?
Na to zapomeň, chlapče.
Ale zvědavost mě přemohla.
Další den jsem si řekla,
proč to nezkusit.
Ahoj.
Jak se máš?
Nedělej, že víš, kdo volá.
Přece Grace.
Jo.
Dostalas mou fotku.
Ano. Děkuju.
Ne.
Po telefonu díky nepřijímám.
Dobře.
Jedině na večeři.
Tak dobře.
Znám skvělou, klidnou, nenápadnou restauraci.
To mi vyhovuje.
Díky.
Řekni mi něco.
Jak jsi mě našel?
Bylas v knize hostů.
Proč ti tak trvalo, než jsi zavolala?
Potkám tak krásnou ženu,
chci ji líp poznat,
a ona mě nechá takhle čekat...
Vím, že jsi měl spoustu krásných mladých žen.
Takže...
Říkám si...
proč já?
Zaprvé, ano.
Něco jsem si užil.
Ale jak člověk stárne, určitá věc ho přestane zajímat.
A tys řekla něco, co mě zaujalo.
Řeklas: „Proč já?“
Tohle si děláme často.
Chápeš? Říkáme si: Proč já?
Co se zeptat: Proč ne já?
Rozvod člověka poznamená.
Donutí ho
o sobě pochybovat.
Tak proč se rozvádět?
Lidi se odcizí.
Proč ses neoženil?
Dobrá otázka.
Asi proto, že jsem vyrůstal všude možně.
Vždycky jsem byl tak trochu kočovník, armádní dítě.
New York, Boston,
Atlanta, DC, Seattle, Korea, Madrid, Japonsko, Západní Afrika. V tomhle pořadí.
Páni.
Viděl jsem a zažil všechny kultury.
Takže nebylo lehký zapustit v dospělosti kořeny.
Nechtěl jsem se ženit.
Popravdě jsem nechtěl zodpovědnost,
což mnoho žen naopak chce. Divila by ses, kolik.
Já vím.
Pro dítě muselo být těžké žít všude možně.
Ale pro mladíka to byla zábava.
Tak jsem to ne...
O tom to není. Myslíš na oplzlosti.
Chápeš?
Vidět svět...
skrz hledáček 35mm aparátu...
nemá konkurenci.
- Muselo to být skvělé. - Poznal jsem dost lidí.
Ale nikdy cizího člověka.
Vem si třeba nás dva.
Co myslíš?
Není ti se mnou dobře?
Upřímně.
Upřímně se sotva známe.
Když upřímně, tak upřímně.
Pořád děláš jednu věc. Je to jako tik.
Soudíš.
Nemůžeš to popřít, děláš to právě teď. Soudíš.
No jo, ale...
to není jen tak...
víš?
Když vejdeš do ložnice...
a přistihneš manžela se sekretářkou,
co je teď jeho ženou.
To mě mrzí.
Děkuju.
Víno?
Ano.
Hodně rychle jsem mu začala důvěřovat.
Ani nevím proč.
Byl tak laskavý a vždycky věděl, co má říct.
Byl jemný.
Netušila jsem, že muž může být tak dokonalý, tak dokonale působit.
Nechtěla jsem, aby to rande skončilo.
A on taky ne.
Díky, Kaitlyn.
Takže tvůj bývalý má hypoteční firmu?
Proč to pořád řešíš?
No...
Muži se ptají na bývalýho, aby věděli, jestli se mu vyrovnají.
A jak jsem vydedukoval...
na rozdíl ode mě jste oba bohatí.
Ne, ta hypoteční firma patří jemu.
Ne mně.
A nejsem bohatá.
Všechno jsem mu nechala.
- Nechtělas peníze? - Ani náhodou.
Nechtěla jsem nic.
Jen odejít. Měla jsem...
už dost lží.
To chápu.
Nechápu, proč muži nedokážou být jednoduše upřímní.
A ty jsi?
Naprosto, na sto procent. Občas se mi to nevyplácí,
protože vždycky řeknu, co mám na srdci.
Aha.
Panebože, jsou dvě ráno.
No teda.
Musím do práce na...
sedmou.
Dej výpověď.
Uvidíme se ještě?
Chceš mě ještě vidět?
Nechci se ani loučit.
Dobrou noc.
Ani jsem si neuvědomovala, jak dlouho se mě nikdo nedotkl,
jak dlouho mě muž nevzal za ruku.
Ucítila jsem v duši něco, co jsem necítila už roky.
Snažila jsem se ty pocity, ty emoce pochopit,
ale nedařilo se mi to,
protože byly obalené strachem.
Byla jsem vyděšená.
V hlavě mi znělo na poplach,
říkala jsem si, že jsem na tohle moc stará.
Něco jako by mi říkalo, že mě vodí za nos,
že něco chce.
Tak jsem si v duchu opakovala, co mi řekl.
„Proč ne ty?“ Proč ne já?
Možná Bůh vyslyšel mou modlitbu, co jsem po rozvodu opakovala sedm let.
Možná to byl ten pravý.
Z nějakého důvodu mě znal skoro líp, než jsem se znala já sama.
Měla jsem ho plnou hlavu a razil si cestu k mému srdci,
a to jsem ho neznala ani dva dny.
Vím, že jsem hlupák.
Nejste hlupák.
Jak byste to nazvala?
Že jste člověk.
Nechci o tom dál mluvit.
Ne. Grace.
Prosím.
Pokračujte.
- Pověz mi... - Byl to pravý gentleman.
Máš nějaké sny?
Nemám. Sny lámou srdce.
Já vím, že v tom svým velkým srdci pořád ještě umíš snít.
No tak.
Mým snem bylo stát se skvělou matkou.
A to se mi povedlo.
Mám skvělého syna.
Za dva roky dodělá univerzitu.
Budu hrdá jako nikdy předtím.
Jasně.
Úplně o něm básníš.
To moje srdce.
Nemám ráda tu mrchu, co si vzal.
No teda. A jak se skutečně cítíš?
Odpusť mi, Bože. Obvykle na ženy nenadávám.
Ale teď ano.
Jo.
On si...
zaslouží něco lepšího.
Ale je dospělý, musím ho nechat.
Přesně tak. Musí se poučit z vlastních chyb.
To zní, jako bys jich pár udělal.
Víc než pár. Hodně.
Ale stejně jako tvůj syn...
jsem matku zbožňoval.
Jak víš, že mě zbožňuje?
Jak by nemohl?
Co se objevila ona...
moc spolu nemluvíme.
To je škoda.
Já s matkou mluvíval...
den co den, někdy třikrát.
- To je milé. - Jo.
Víš, už tě doprovázím domů několik večerů po sobě.
- Ano. - Je to fajn.
Ale uvnitř jsem ještě nebyl.
A tak si říkám proč.
Nemáš tam muže? Nekoupil ho tvůj exmanžel?
Nečíhá ve křoví s nožem?
- Počkej. - Nebo s mačetou?
- Přestaň. - Co se děje?
Nech toho.
Víš, že nikoho nemám.
Nikdo tam není a dům jsem si koupila sama.
Promiň.
Ten dům postavili po roce 1800.
A já ho sama opravila, děkuju pěkně.
Je v tom spousta krve, slz a potu.
Zbožňuju ho.
Je to můj první dům.
Je krásný.
Děkuju.
Rád bych se podíval dovnitř.
Shannone, jsi dokonalý gentleman.
Ale...
Ještě ne?
Prozatím.
Dobře.
Tak zítra.
- Dobře. - Ve stejnou dobu?
Někde jinde?
Francouzská?
- Dobře. - Chutná ti francouzská?
Oui.
Enchanté.
Dobrou noc.
Au revoir.
Každý večer na rande jsem mohla ve dvaceti.
Ale ne v tomhle věku.
V práci jsem byla úplně mrtvá.
Ale bylo mi to jedno. Cítila jsem se zase živá, volná.
Ponocovala jsem a v práci byla od rána do večera.
Usínala jsem za stolem,
někdy dokonce na poradách se šéfem.
Byla jsem myšlenkami jinde,
ale bylo mi to fuk.
Všechny ty roky v bance mi byly ukradené.
Zbožňovala jsem každý okamžik, kdy na mě myslel, psal mi a volal.
Byla jsem v sedmém nebi.
Tři měsíce utekly jako tři dny.
Úspěšně jsem se bránila,
ale věděla jsem, že dlouho nevydržím, a on se sakra snažil.
Chodil se mnou do kostela,
přitom vůbec nebyl ten typ.
Nebyl na kostely.
Ale i když nebyl na kostely, bylo to kouzelné.
Měli jsme toho tolik společného.
Dokončoval moje věty.
Bylo to neskutečné.
Byla to moje spřízněná duše.
Našla jsem, co jsem hledala, a bylo to báječné.
Bylo čím dál těžší ho držet na uzdě.
Zamilovávala jsem se, a to šíleně.
Telefonovali jsme si do rozednění.
Párkrát jsme dokonce usnuli.
Tu osobu, ve kterou jsem se proměnila, jsem nepoznávala.
A když jsem si řekla, že musím ubrat plyn,
byla tam Sarah.
- Můžeš za to ty. - Ne, to ne.
Jsi šťastnější než kdy předtím.
To jsem.
A opravdu.
Byla jsem tak šťastná.
- Mám strach. - Věříš mi?
Byla jsem ochotná pro něj udělat cokoli.
- Věříš mi? - Ano.
- Co to je, zlato? - Otoč se.
Ne, počkej, to ne.
Cítím vysokou trávu nebo něco.
Aby mě neuštknul had, Shannone.
Tak dobře, poslouchej. Mluvili jsme o tom.
- Jo. - Moc soudíš.
- No dobře. - Dej průchod pocitům.
Tak jo.
Co je to, zlato? Co je to?
- Mám zavřené oči... - Otáčej se.
- Jsi u mě? - Ano.
- Zavři oči a toč se. - Dobře.
Otevři je!
Shannone, to je nádhera.
To je nádhera, zlato.
Panebože.
Sleduj je, koukej na ně!
Potřebuju sklenici. Můžeme je chytit a...
Co to děláš?
- Grace Watersová... - Co to děláš?
Vezmeš si mě?
- Ano. - Řeklas ano?
Než jsem se nadála, řekla jsem ano.
Z nějakého důvodu mu nešlo odolat.
Byl jak nabitý elektřinou...
a bylo mi s ním tak krásně.
Bylo to úžasné.
Proč mě fotíš?
- Udělej takhle... - Většinu života jsem měla za sebou
a stalo se tohle.
Victoria’s Secret.
Myslela jsem, že už lásku nezažiju, vážně.
Byly to nejšťastnější dny mého života.
Než...
Řekněte, co se stalo potom?
Znáte Danielle Mitchellovou.
Zemřela tady.
Byla to vaše klientka.
Něco málo o vás vím, Jasmine.
Nikdy jste nevedla obhajobu.
Když vás viděli přicházet, rozkřiklo se...
že mi poslali nejhoršího z nejhorších
veřejných obhájců.
Vy nevyhráváte.
Vy děláte dohody.
To je vaše práce.
A mně to nevadilo.
Dejte mi to blbý pero.
To všechno řekla?
Ano, ale má pravdu.
Co to vůbec dělám?
Mám podepsanou dohodu. Stačí ji odnést prokurátorovi.
Chci s tím vším skoncovat.
Chci se přestěhovat do Brookhavenu, mít kupu dětí, a abys živil rodinu.
- Jasně. - No tak.
To vydržíš tak dva týdny.
- Jeden. - Jo, asi jen jeden.
Prostě vím, že to není všechno, zlato.
Já vím, že ne.
- Určitě. - Tak vidíš.
Když ti toho řekla tolik, tak ať už to dopoví.
Ne.
Končím.
Nekončíš.
Je dohoda uzavřená?
V tuhle chvíli...
Pokud tady chcete strávit zbytek života,
tak budiž.
Dohodu jste podepsala, stačí ji donést prokurátorovi.
A máte pravdu, že nevyhrávám,
že jsem ani nevedla obhajobu, ale...
většina mých případů byly jen přestupky
a trestné činy s přiznáním viny.
Neznám nikoho, jako jste vy, Grace.
Neznám nikoho,
o kom bych v hloubi duše věděla,
že je nevinný,
i když mi tvrdíte, že vinná jste.
Nevím, jak bych vám mohla pomoct, Grace,
ale když mi řeknete, co se stalo...
slibuju, že to zkusím.
Grace, prosím, řekněte mi, co se stalo.
Skončila jste tím, jak vás požádal o ruku.
Vzali jsme se.
A bylo to nepopsatelné.
Nejšťastnější období mého života.
Byla jsem zamilovaná.
Byl vším, čím můj vysněný muž měl být.
Jak mluvil, jak se mě dotýkal, jak se se mnou miloval...
Cítila jsem se s ním v bezpečí.
Nechápala jsem, jak je to možné. Všichni by měli být takhle šťastní.
Holčičko.
Byl úžasný.
Muž mých snů.
- No tak. - Cos to udělal?
- Ty víš, co jsem udělal. - Počkej, sednu si.
Byl na mě tak hodný.
A milý.
- Není zač. - Děkuju.
Tak vlídný.
Můj černobílý rutinní život
se změnil v moře štěstí.
Ahoj.
Vydrž.
Prý máš ráda červenou.
- Miluju růže. - To je pro tebe.
A...
to je pro mě.
Ale ne.
- Ale ano. - Ne.
Ano.
Ale jako na kouzelnické estrádě,
byla jsem tak zamilovaná a zaslepená tím,
co měl v rukou,
že jsem se nepodívala, co skrývá za zády.
To stačí.
Jsou nádherné.
Jako ty.
Děkuju.
Ale za všechny ty šťastné dny
mě čekalo dvakrát tolik utrpení.
Skončilo to stejně rychle, jako to začalo.
Ne.
Ještě ne.
Líbily se ti světlušky?
- S kým to mluvíš? - Taky se těším.
Zavolám ti zítra.
Pa.
Kdo to byl?
Grace.
Ano?
Dvě věci nemám rád.
Dobře.
Když mě někdo kontroluje...
A když mě někdo vyslýchá.
Dobře.
Jenom... jsi mi chyběl.
Ty mně taky.
Proč kvůli tomu hovoru musel jít dolů?
A proč se tak bránil?
To jsou prostě muži. Neřeš to.
Co když má jinou?
Víš co, Saro?
Semlelo se to moc rychle.
No tak, Grace, nedělej z komára velblouda.
Ano? Nejspíš o nic nejde.
- Paní Watersová? - Vydrž.
Ano?
Pan Clyde prosí, abyste hned přišla do zasedačky.
Dobře. Děkuju.
Saro, musím končit.
Proč?
- Chce mě vidět šéf. - Aha.
Tak zatím.
Bylo mi divné, že mě chce šéf s ostatními vedoucími vidět uprostřed dne.
Netušila jsem, jakou bombu na mě hodí.
Chtěl jste se mnou mluvit?
Právě jsme dokončili interní audit vašeho oddělení.
Na vašich účtech chybí 379 000 dolarů.
To musí být omyl.
Bylo to podepsané vaším uživatelským jménem, heslem,
IP vašeho počítače, vašeho notebooku,
vaším jménem a kódy.
Co to má znamenat, Grace?
Myslela jste si, že si tak velkých převodů nevšimneme?
- Pane Clyde, já bych... - Máte padáka!
Máte padáka.
Nevěděla jsem, co na to říct.
Chci ty peníze, nebo půjdete sedět.
Teď prosím odejděte, než zavolám ochranku.
Byla jsem v šoku, že se mnou takhle jedná.
Vždyť mě znali!
Nemohla jsem tomu uvěřit. Pracovala jsem u té firmy spoustu let.
Pomohlo mi to si zařídit dobrý život,
a oni mě vyhodili za něco, co jsem neudělala.
Co bych nikdy neudělala.
Bylo to hrozné.
Udělalo se mi zle.
Netušila jsem, že to nejhorší teprve přijde.
- Nezvedá to? - Ne.
Nejspíš je s tou, co s ní telefonoval.
Nemůžu tomu uvěřit.
Sotva jsme se vzali a už má jinou,
zatímco já řeším tenhle průšvih.
Grace, no tak, uklidni se a řekni, jak se to podle tebe stalo.
Já nevím, Saro.
Nevím.
Leda...
že by se někdo snažil...
že by mi ukradli identitu.
Nevím.
Ahoj.
Kdes byl?
- Celou dobu tě sháním. - Fakt?
- Byl jsem... - S tou novou ženou?
Ukázals jí světlušky jako mně?
Ty jo.
Saro, omluvila bys nás na vteřinku?
Ne, nikam nejdu.
Chci mluvit se svou ženou.
Já nikam nejdu.
Vážně tohle chceš? Takhle se mnou mluvit před kamarádkou?
Její kamarádkou.
To si pamatuj.
To je v pořádku.
Určitě?
Jo.
Tak běž.
Dobře.
- Zavolej mi. - Jo.
Tak kdo je to?
Kdo je kdo?
Ta žena.
Vzals ji tam?
Slyšela jsem tě telefonovat.
Mluvil jsem se sestrama.
S hlavní sestrou, je jí 60.
Domluvil jsem focení s dětma.
Tak trochu pro tebe.
Mají rakovinu, Grace.
Myslel jsem, že budeš ráda, protože...
tam jsem tě požádal o ruku.
Víš, co se nestane?
Protože jsme to už řešili.
Nenechám se takhle... Víš co, seru na to.
Tak promiň, zlato.
Omlouvám se.
Měla jsem nejhorší den v životě.
Vyhodili mě.
- Vyhodili? - Jo.
Nevím jak,
ale někdo se dostal do mých účtů, získal moje hesla...
Nevím.
Nevím, co mám dělat.
Promiň, zlato.
Od rána volám do bank.
Říkám si, že možná někdo...
ukradl mou identitu.
- Nevím, co mám dělat. - To nic, zlato, to nic.
To zvládnem.
- Dobře. - Jsem tady.
- Promiň. - Ne, ty promiň.
Mrzí mě to.
To zvládnem, jen mi řekni, komu mám zavolat.
Nevím...
Asi tam, kde mám kreditky, nebo tak něco.
Nevím, kam zavolat.
Možná na berňák.
- Něco vymyslíme. - Dobře.
- To je... - Dýchej, klidně dýchej.
- Pojď ke mně, dýchej. - Díky.
- Byl tak... - Mrzí mě to.
...starostlivý.
Tak jim zavoláme. Zvládnem to.
Celou noc jsme řešili, co se mohlo stát.
Komu voláš?
Zase berňáku. Zkouším...
Ráno jsem si přivstala a zavolala policii.
Vůbec mi nepomohli, tak...
jsem šla do banky.
Promiňte, je tohle váš podpis?
Souhlasí s podpisovým vzorem.
Vypadá jako můj, ale co to je? Protože já to nepodepsala.
Potřebujeme vědět, kdy pošlete splátku hypotéky.
- Máte 30 dní prodlení. - Jaké hypotéky?
Dům je už víc než čtyři roky splacený.
Byl, ale vzala jste si novou hypotéku na 375 000 dolarů.
Před 42 dny.
O čem to mluvíte?
Nastavili jsme inkasní platby,
ale váš účet je 4 600 dolarů v minusu.
Počkat.
To musí být chyba.
Tak moment.
To jsem nebyla já.
Snažila jsem se vašim kolegům vysvětlit,
že mi asi někdo ukradl identitu.
Jak si to jinak vysvětlujete?
Já tohle nepodepsala a nikdy jsem tu nebyla. To nejsem já.
Ověřil to notář.
Jaký?
- Flynchovo notářství. - Můžu si to na chvíli půjčit?
Flynchovo notářství.
- Adresa je Sycamore Street 2989. - Sycamore Street 2989.
Bože, smiluj se.
Co se to děje?
Promiňte, ale než se to vyřeší,
musíte zaplatit splátku, abyste nepřišla o dům.
Dobře.
Co se to děje?
Na Sycamore Street...
byl jen starý opuštěný dům.
Byla tam hromada pošty...
Byla adresovaná nějaké A. McKathyové.
Byla jsem šokovaná, jak mi to mohl někdo udělat.
Bylo to strašné.
Vrátila jsem se do banky kvůli kamerovému záznamu a...
v tu chvíli se mi zhroutil svět.
Byls to ty.
Cože?
Není ti nic?
Udělals to ty.
A co?
Byls v mojí bance
a vzal sis půjčku na můj dům.
Grace...
Nevím, o čem to mluvíš.
Koukni se na mobil.
Grace...
Já ty prachy potřeboval, Grace.
A co za chlapa by žádalo manželku o peníze?
No tak.
Musel jsem splatit dluhy někomu,
s kým si není radno zahrávat.
A když jsme partneři, manželé...
řekl jsem si, že bys mi ty peníze dala.
- Proč sakra... - Panebože.
V práci jsi to byl taky ty.
- Byls to ty! - Vrátím ti to.
Moje účty.
Moje hesla.
Udělals to, Shannone?
Byls to ty.
Ne.
Chci, abys mi vrátil...
všechny ty peníze.
Můžou mě zavřít.
Kde... Kde jsou?
Musíš mi ty peníze vrátit.
- Nemůžu. - Cože?
- Jsou moje. - Co to kurva meleš?
Znáš zákony tohohle státu?
Protože já jo.
A jako tvůj právoplatný manžel mám na ty prachy kurva právo!
Máš štěstí, že mám dva telefony.
Mluvil a já ho nevnímala.
Nemohla jsem tomu uvěřit.
Stala jsem se obětí podvodu.
Všechno to byla lež.
Věděla jsem to, ale můj mozek to nedokázal zpracovat.
Neměla jsem nic!
Připravil mě o všechno, byla jsem úplně ztracená.
Jak se z toho něžného, milujícího muže
mohl tak rychle stát chladný, vypočítavý zloduch?
Ta zrada mě neskutečně ranila.
Chci, abys vypadnul z mýho domu.
Chci, abys okamžitě vypadnul z mýho domu.
A já chci popelník.
Ty hajzle.
Vysmíval se mi.
Pořád říkáš „můj dům“.
Ale oddací list říká „náš dům“.
Nejenže mě okradl o všechny peníze, on se mi ještě vysmíval.
- Jen počkej. - Čekám.
Popelník.
Popelník, ty děvko!
Odmítal odejít.
Všechno jsem řekla policii.
To není jeho dům, už čtyři roky je můj.
Řekli, že s tím nemůžou nic dělat,
že to je občanský problém a že potřebuju právníka.
Sarah mi jednoho doporučila.
Deset tisíc dolarů?
Chtěl 10 000 dolarů předem
a k soudu by to prý šlo možná za dva roky.
Všechno už mi vzal... Saro.
Měla jsem svázané ruce.
Nevěděla jsem, co si počít. Úplně mě převezl.
Panebože.
Ještě ne.
Shannone, okamžitě tu svou černou prdel vykopej z mýho domu!
Myslím to vážně!
- Respektuj kurva soukromí! - Ty hajzle!
- Dej na ty dveře kurva zámek! - Ty zasraná svině!
Ty hajzle!
Cože?
Tys mě vzal ke svojí mámě?
Moje máma je na tom líp.
Kde jsme to skončili?
Zapomeň na to.
Pak ta bolest přestala.
Otupěla jsem.
Měla jste někdy ten pocit otupění?
Že to, co se vám stalo, nemůže být pravda?
Prostě nemůže.
Nemohla jsem uvěřit, že jsem ve svém věku...
něco takového dopustila.
To bylo super.
Uvidíme se zase?
Jo, jestli nás tvoje máma zas nevyruší.
Neboj.
Byla jsem tak hloupá, že jsem to dopustila?
Já?
Jsem vzdělaná...
a chytrá.
Byla jsem tak osamělá...
že jsem toho hajzla nechala,
aby mě takhle zneužil?
Nechápala jsem to.
Měla ses přidat.
Ten výraz mě dostal, zlato.
Tvářila ses stejně jako teď.
Shannone, prosím, vrať mi ty peníze.
Co?
Hrozí mi,
že mě poženou k soudu.
- Zase s tím začínáš? - Vrať mi je.
- Prosím. - Grace.
Když se to tak vezme...
tak dlužíš ty mně.
Jen se nad tím zamysli.
Všechen ten sex...
to štěstí, co jsem vnesl do tvýho mizernýho života!
Jo.
Dlužíš ty mně.
Teda...
nechci křičet.
Jsi milá paní, Grace.
Moc milá paní.
Jedna z nejmilejších, co jsem poznal.
Proto pro mě bylo tak těžký to udělat.
Jo.
Můžu pro tebe udělat to, že ti řeknu pravdu.
Víš, já tě miluju.
Vážně tě miluju.
Ale nikdy tě nebudu milovat tak jako ty mě.
A ženy ve tvým věku...
Jak se to říká?
Ovoce, co visí nízko?
Svobodná.
Zranitelná.
Osamělá.
Příšerně slabá.
Když se nad tím zamyslíš...
je to tvoje chyba, moc jsi mi to usnadnila.
Nepřemýšlíš.
Grace, mám hl...
Nemohla jsem uvěřit, že jsem ho zabila.
Nasedla jsem do auta a jela...
a jela.
Než jsem se nadála, byla jsem kdoví kde.
Saro.
Je ve sklepě.
Zabila jsem ho.
Řekla jste Saře, že jste ho zabila?
Ano.
- A tělo jste neodstranila? - Ne.
Nechala jsem ho tam.
Sarah šla ke mně domů.
Pak mi zavolala a řekla mi,
že tělo nenašla.
Byl pryč.
Počkat. Chcete říct, že žije?
Ne. Vím, že je mrtvý.
Ale nebyl tam.
Čas vypršel.
Grace, kde bylo to tělo?
Kde byl?
Nevím.
Neřekla jste, že vám řekla, že ho zabila.
Takové věci mi nemůžete tajit.
Snažím se jí pomoct a tenhle typ informací potřebuju znát.
Takže jste šla k ní domů?
Ano.
A co se stalo pak?
Nemůžete říct nic, co bych mohla použít proti ní.
Ano?
Nebojím se jenom o ni.
A o koho?
Kdybyste něco věděla a neřekla to policii,
byl by to zločin, že?
Kdyby to zjistil prokurátor, tak ano.
Obžaloval by vás.
Mě ne.
Jejího syna Malcolma.
Byl tam.
Malcolm?
A řekl něco?
Viděla jste něco nezvyklého?
Byl poněkud rozrušený a...
bylo to rychlé, víte? Jen odjel.
Co se stalo, když jste vešla?
Šla jsem do sklepa, žádné tělo tam ale nebylo.
Jen krev po celém schodišti.
Co se podle vás stalo?
Myslím, že Malcolm...
to tělo odvezl, než jsem dorazila...
nebo...
Pokud byla Grace v šoku, možná ho odtáhla do auta,
odvezla někam za město a tam se ho zbavila.
Ne, to neudělala.
Věřím jí.
Mám ji hrozně ráda.
Mrzí mě to, paní Saro.
Já jen...
Udělala jste pro ni, co jste mohla.
- To nic. - Je mi to líto.
- Postarám se o to. - Dobře.
Teď víme, proč se chce doznat.
Proč?
Aby ochránila syna.
Jdeš si lehnout?
Za chvilku.
Mohl bys zítra v práci proklepnout Shannona Delonga?
Aniž by si toho někdo všiml?
To bych neměl.
Prosím.
Uvidím, co se dá dělat.
Děkuju.
Takže se snaží chránit Saru a svého syna.
Teď vás potřebuju.
Jasmine, do mé kanceláře.
Sejdeme se u mě doma v sedm. Přijďte oba.
Dobře.
Ona ji fakt bude hájit.
Ne, pokud k tomu má co říct pan Rory Dohodička.
Pravda.
Rozumím. Díky.
Volali od prokurátora.
Proč ještě nemají doznání od Watersové?
Změna plánu.
Nechce přiznat vinu.
Chce proces.
Nemůže si dovolit proces.
Tenhle úřad si nemůže dovolit proces.
Chceš vést obhajobu? Za tři týdny?
To máš v plánu?
Ano.
Skvělý.
Najednou chceš být hrdinka a jít s tím k soudu?
Nejsi připravená. Sleduju tě.
Mělas to uhrát na dohodu.
Řeknu ti, co uděláš.
Půjdeš do věznice, dáš jí podepsat doznání a uzavřeš to.
Ne, udělám to sám.
Udělám to. Díky.
Grace, nemám moc času.
Máme důvodnou pochybnost k tomu,
abychom porotu přesvědčili o zproštění viny.
Přijal prokurátor nabídku?
Ne, poslouchejte.
Vím, že Sarah a váš syn byli v den jeho smrti v domě.
Kdo vám to řekl?
Je to můj průšvih.
Zatáhla jsem ho do toho a nenechám ho za to jít sedět.
Pomohl vám syn zbavit se těla?
Ne, a už nikdy se mě na to neptejte.
Tak dobře. Každou chvíli přijde můj šéf.
Musíte mu říct, že jste si to rozmyslela a nechcete se doznat.
Chtěla jsem od prokurátora jen to, aby mě přeložil blíž k synovi,
a teď to mám ohrozit? Ne!
- Co když vás osvobodí? - To nedokážete.
Ne, nedokážu, když mě za vás nenecháte bojovat!
Dovolte mi za vás bojovat!
Zvládnu to.
Jasmine, tušil jsem, že tu budeš. Dobrý den.
Jsem Rory Garraux, Jasminin šéf.
Myslím, že vás mystifikuje.
Něco vám řeknu.
Zkoumali jsme to ze všech stran a dohodu považujeme za dobrou volbu.
Budete blízko syna.
O to vám přece jde, ne?
Takže jsem se přišel zeptat,
jestli pořád chcete přiznat vinu.
Paní Watersová, chcete přiznat vinu?
Chci soudní proces.
VÝSLECHOVÁ MÍSTNOST
Vím, žes ji přemluvila.
Až ten případ prohraješ...
slibuju ti, že dostaneš padáka a že tvá kariéra skončí.
Proklepnul jsem ho, je čistej.
Sakra. Je to podvodník, určitě má víc identit.
Znáš nějakou nebo máš otisky nebo něco?
Panebože.
Zkus tohle. Asi to nic není, ale třeba to vyjde.
Dělal jsem si srandu, ale dobře. Další důvod k vyhazovu.
Díky, zlato.
Předvolám Saru.
To by se mohlo vymstít.
- Prokurátor neví, že jí volala. - Ale mohl by to z ní dostat.
Ne. Je silná.
Já nevím, Jasmine.
Je to fakt riskantní.
Kdo jiný než nejlepší kamarádka dokáže, že to je dobrý člověk?
- Že jo? - Jo.
- To je pravda. - Nevím. Já už nevím.
Co ještě máme kromě krvavých skvrn a absence těla?
Tak jo. Potřebujeme důvodnou pochybnost.
Takže znova.
To už je potřetí. Nic víc nemáme.
Žádný eso v rukávu.
Tak musíme najít dost nepřímých důkazů.
Co je?
Nic. Ten oheň.
To je super.
- Začnu znova. - Jasmine, projeď telefonní výpisy.
Úvodní řeč.
Vážená poroto.
Dnes nade vši pochybnost dokážeme...
že tato žena...
Grace Anne Watersová,
chladnokrevně zavraždila Shannona DeShawna Delonga.
Jak to udělala?
Vzala baseballovou pálku...
jako je tato...
a umlátila ho k smrti.
A nejen to. Z důkazů vyplyne, jak to udělala.
Z motivu vyplyne, proč to udělala.
A bude na vás
ukázat lidem, co se stane, když poruší zákon.
Lidem, jako je Grace Anne Watersová. Chladnokrevným vrahům.
Těm, kteří neberou ohled...
na lidský život.
Dostanete příležitost...
odstranit Grace Anne Watersovou,
vražedkyni...
navždy z ulice.
Paní Bryantová?
Paní Bryantová.
Vaši úvodní řeč.
Slyšeli jste, že podle obžaloby...
je dost důkazů o vině mé mandantky.
My vám chceme ukázat...
že stejnými důkazy doložíme,
že je nevinná.
Grace Watersová není chladnokrevná vražedkyně,
je to babička.
Dává jídlo bezdomovcům.
Učí v nedělní škole.
Peče sušenky.
Podívejte se na ni.
Podívejte se.
Prožívá noční můru.
Tak jako kterýkoli nevinný, který je souzen za vraždu.
Grace svého muže milovala, nezpůsobila jeho zmizení.
A říkám „zmizení“,
protože z důkazů vyplyne, že neexistuje
a nikdy neexistoval důkaz, že byla spáchána vražda.
Nebylo nalezeno žádné tělo.
Protože ho nezabila.
To je nade vši pochybnost.
Abyste dospěli k verdiktu, musíte tohle pochopit.
Existuje mnoho pochybností.
A všechny jsou víc než důvodné.
Uvidíte.
To bylo fakt dobrý.
Nepochybuj o ní.
Kéž by sama o sobě nepochybovala.
První svědek.
Obžaloba předvolává detektiva Thomase.
Přísaháte, že budete mluvit pravdu pod hrozbou křivé přísahy?
- Ano. - Detektive Thomasi.
Byl jste přivolán na Bruben Lane 1828?
- Ano. - Našli jste tělo?
Ne, nenašli.
Takže jste se domníval, že jde o ztrátu krve.
Žádná domněnka. Máme testy DNA.
Dokáže test DNA určit, kdy se tam ta krev dostala?
Ne. Skvrny někdo vyčistil.
Takže je možné, že tam ta krev ulpěla postupem času?
Asi ano, to ale není...
Třeba při několika příležitostech?
Nepravděpodobné.
Na to jsem se neptala. Ptala jsem se, jestli je to možné.
Ano.
Možné je všechno.
Nemám další otázky.
Krvavá skvrna.
Je v této poloze po ráně tupým předmětem normální?
Ano.
Víte, já jsem si všimla...
Námitka, Ctihodnosti. Jak zní otázka?
Připouští se.
Takže trajektorii krve
mohlo něco způsobit potom, když už tam ta krev byla?
Ano.
Nemám další otázky.
Pamatujete si, kde jste byl 17. srpna v noci?
Užíváte nelegální narkotika?
Pracoval jste s panem Delongem?
Byl podle vás zodpovědný?
Spala jste s ním?
- Námitka. - Připouští se.
Flirtoval, když si vás chtěl vyfotit?
- Nechala jste ho? - Námitka, vyškrtnout ze zápisu.
- Proč? - Ctihodnosti...
Nenuťte mě varovat vás znovu.
Potkala jste ho v obchodě?
Věděla jste, že je ženatý?
S kolika muži jste ji v kostele viděla? Chovala se k nim důvěrně?
Námitka.
Zamítá se.
Jak si vedeme?
Obžaloba nás drtí.
Nepředvolala jsem vašeho syna.
Děkuju.
Ale můžu předvolat Saru
a vzbudit důvodné pochybnosti, když se jí zeptám, jestli ho zabila.
Ne.
Vy mě neposloucháte? Je to moje kamarádka.
Grace, podle mě máme opravdovou šanci, pokud...
Udělejte to a slibuju, že si stoupnu a zakřičím, že jsem vinná.
Dobře.
Obžaloba má neuvěřitelně silné svědky.
- Já vím. - Co budeš dělat?
Musím předvolat Saru.
Když po ní nepůjdeš a nedáš porotě něco...
- Copak to nevím? - Musí vypovídat nejen k povaze Grace.
Ano, a nemůžu na ni moc tlačit, nebo Grace vyletí.
A nemůžu se ptát na Gracin a Shannonův vztah,
jinak dám obžalobě další motiv. Já to chápu, Donnie.
- Jasný? - Jasný.
Chápeš, že se jen snažím pomoct?
- Díky. - Prosím.
Spi, zlato.
Nemůžu.
Dopadne to dobře.
Určitě.
Snad to Sarah nepokazí.
Vždyť jste ji připravili, ne?
Jo, ale...
Je moje poslední zbraň.
Přestaň se stresovat.
Zítra skončím dřív a přijdu se podívat, jak jim to nandáš, jo?
A teď spi.
Paní Millerová,
můžete soudu říci, v jakém jste vztahu ke Grace?
Jsme nejlepší kamarádky.
Jak moc jste si blízké?
Je jako sestra, co jsem nikdy neměla.
A jak dlouho se znáte, paní Millerová?
Šest let.
A za tu dobu, co se znáte,
viděla jste někdy, že by se Grace chovala násilně nebo agresivně?
Vůbec ne.
Nemá sklony k násilí ani ve chvílích, kdy by je mít měla.
Jak to myslíte?
Někdy byli lidi na Grace velice zlí,
a ona se za ně modlila.
Ale obžaloba, paní Millerová, nás chce přesvědčit, že...
Grace je chladnokrevná vražedkyně.
- Námitka. - Připouští se.
Varuji vás naposledy, paní Bryantová.
Pokládejte otázky.
Paní Millerová,
je Grace schopná...
někoho...
zabít?
Grace? Ani nápad.
Neublížila by mouše. Nikdy.
Dokázala by někoho ubít baseballovou pálkou?
V žádném případě.
Nemám další otázky.
Děkuji, paní Millerová.
Paní Millerová,
říkáte, že jste si byly blízké?
Ano.
- Zavolala by vám, kdyby měla potíže? - Ne.
Nezavolala?
Totiž ano. Ano, zavolala.
A volala vám ten večer, 17. srpna?
- Vím, že ji chcete chránit. - Námitka.
Připouští se.
Paní Millerová, jste pod přísahou.
Telefonovala vám 17. srpna večer?
Ano.
O čem jste mluvily?
Že navaříme pro bezdomovce.
Co přesně říkala?
Že je z toho nadšená a...
chvíli jsme mluvily o jejím synovi Malcolmovi.
Jak dlouho?
Tak 15 minut.
Dobře. Ale...
podle výpisu hovorů
jste mluvily necelé dvě minuty.
Je to tak?
Námitka!
Na základě čeho?
Tento telefonát nebyl v přípravném řízení.
Přistupte.
Ctihodnosti, obhajoba tento záznam nedostala.
Ctihodnosti, když se podíváte do seznamu dokumentů, je tam.
Ale Ctihodnosti, my tento výpis
v předběžném řízení nedostali, ani nebylo kdy.
Tady se píše, že byl předán před několika měsíci.
Já jsem případ dostala před třemi týdny...
Ctihodnosti, nemůžeme za neschopnost paní Bryantové.
Měla je.
Pokračujte.
Děkuji, Ctihodnosti.
Ale Ctihodnosti...
Vítejte u soudu, paní Bryantová.
A teď odstupte.
Dobrá.
Kde jsem to byl?
Výpisy hovorů.
Podle nich
jste mluvily necelé dvě minuty, ano?
Vážně si nevzpomínám.
Už je to dávno.
Možná si vzpomenete, co jste dělala potom.
Co jste dělala?
Bylo pozdě, tak jsem šla spát.
Tak proč byl chvíli poté váš mobil použit
a spojil se se stanicí
poblíž domu paní Grace?
Nevzpomínám si.
Ve výpisu je příchozí hovor od vás.
Volala jste jí?
Paní Millerová, jasně jste uvedla,
že jste kamarádky.
Chápu, že vám na ní záleží.
- Kryjete ji teď? - Ne.
Tak prosím vysvětlete ty telefonáty.
Žije v Rotwellu, na venkově.
Volala vám jednou a vy jí dvakrát. Proč?
- Nevzpomínám si. - Je to na výpisu.
Zavolala vám, krátce jste mluvily.
Pak jste šla k ní domů, zavolala jí,
vrátila jste se domů a po 45 minutách jste jí volala zas. Proč?
Nevzpomínám si.
Chápete, že za křivou výpověď můžete jít do vězení?
Víte, co je to křivá výpověď?
Ctihodnosti...
Odpovězte.
Řekla mi, že ho zabila.
Promiň, Grace.
Nemám další otázky.
Paní Bryantová, máte svědka.
Nemám další otázky.
Dobře.
Můžete odejít.
Končíte obhajobu, paní Bryantová?
Končím obhajobu.
Závěrečná řeč zítra v 9:00.
Soud je odročen.
Povstaňte.
Snažila jste se.
Jak ti ty výpisy mohly uniknout?
Já...
jsem je přehlídla.
Já...
myslela, že jsem je viděla, ale neviděla a úplně mě to zaskočilo.
- Já... - Moc.
Nevidělas je? Já ano.
Pozoroval jsem tě, celou dobu.
Nechápu to. Jsem v té kanceláři už 25 let,
lidi jako ty přicházejí a odcházejí, do soukromých firem, za penězi,
což uznávám, ale tvoje necitlivé chování mě uráží.
Udělalas začátečnickou chybu.
Nechalas odejít svědka, který označil klienta za vraha.
To jsi udělala.
Celou noc na to budou myslet.
Nechápu to.
Asi generační rozdíl, nikdy to nepochopím.
No tak, zlato, najez se.
No tak.
Nemám chuť!
Jsi snad můj otec? Nechci!
Promiň.
Dobře?
Jsem hrozně vystresovaná.
Vím, že jsi naštvaný,
ale slyšels, jak se mnou mluvil.
- Proč ses mě nezastal? - Protože měl pravdu.
Řekl to hnusně,
ale řekl ti pravdu. Pravda někdy bolí.
Páni.
- Ty jsi na jeho straně? - Nejsem na jeho straně.
Jsem na tvojí straně. Vždycky budu na tvojí straně.
Pravda je drsná, ale může tě posílit.
- Jsi idiot. - Já ne.
Já se nevzdávám, když jde do tuhýho.
- To myslíš vážně? - Jo, myslím.
Fakt?
Nemůžeš pořád jen utíkat a schovávat se za dohody, Jasmine.
Vždyť jsem se snažila! Proto jsem s tím šla k soudu.
A když ti někdo řekne něco nepříjemnýho, tak to vzdáš.
Prohráli jsme! Viděls přece porotu!
- Co mám dělat? - Svou práci, zlato!
Až do konce.
Myslím to vážně. Jsi k tomu zrozená.
Zlato.
Když ten případ začal, měla jsi v očích oheň.
Dneska ten oheň zmizel, tak ho zas najdi.
Je po všem.
Případ je uzavřen.
Zbývá jen závěrečná řeč.
Nemůžu nic dělat.
Tak koukej napsat pořádnou závěrečnou řeč.
Jsem unavená.
Kotě.
Slyšeli jste výpověď více než 45 svědků,
kteří potvrdili její vinu.
Nejlepší kamarádka uvedla, že jí řekla, že ho zabila.
Znala ji lépe než kdo jiný.
Paní Watersová zabila Shannona Delonga
a jeho tělo odvlekla do bažin,
kde ho nikdo nenajde.
To je chladnokrevné.
To je promyšlené.
To je úkladná vražda.
Je na vás učinit spravedlnosti zadost.
Je na vás
ji označit za vinnou, a my zcela věříme ve vás
a v náš právní systém.
Děkuji.
Paní Bryantová?
Paní Bryantová.
Jste v pořádku?
Předvolávám Saru Millerovou.
Ctihodnosti, obě strany se vzdaly slova.
Přistupte.
Obě strany se vzdaly slova.
Obhájkyně je sice nováček, ale tohle je trapné.
Počkejte.
Paní Bryantová,
chápete, že se obě strany vzdaly slova?
Ano, vaše Ctihodnosti, ale ráda bych paní Millerovou předvolala.
Na základě čeho?
Měla jsem ji vyslechnout, když řekla, co řekla.
Neměla jsem se vzdávat slova, proto bych ji ráda znovu vyslechla...
Tak to nefunguje.
Když se vzdáte slova, nemůžete už předvolat svědka.
Odvolejte se. Teď chci okamžitě závěrečnou řeč.
Ale Ctihodnosti, kdybych...
Odstupte a začněte řeč.
Hned, paní obhájkyně.
- Předvolávám Saru Millerovou. - Ctihodnosti...
Paní Bryantová, o tom už jsem rozhodl,
- a nebudu tolerovat... - Paní Millerová.
- Na lavici svědků. - Paní Bryantová!
Paní Millerová, posaďte se.
Svědčit nepůjdete.
Advokáti do mé kanceláře.
Nepůjdu do vaší kanceláře,
- dokud paní Millerová... - Už jsem o tom rozhodl,
a vy půjdete do mé kanceláře.
Nikam nepůjdu, dokud paní Millerová nebude svědčit.
- Paní Millerová, prosím. - Paní Bryantová,
pokud hned nepůjdete do mé kanceláře,
budu to považovat za pohrdání soudem.
Obhajoba předvolává Saru Millerovou.
Služba.
Neuvěřitelný.
Co to sakra mělo být?
Co je ti po tom?
Stejně mám padáka.
To je fakt.
Všechno zahazuješ?
Tos přece chtěl, ne?
Já že to chtěl?
- Ne. - Když to jinak nejde.
Neměla by jít sedět.
Je to nefér.
Nefér. To je to slovo.
Konečně to chápeš.
Zákon může být nefér, a bylo na tobě
postarat se o to, aby byl fér.
A ty uděláš co?
Donutíš ji, aby odmítla skvělou dohodu, a pak odflákneš obhajobu.
A najednou je to nefér.
Obdivuju tvoje osobní přesvědčení, ale špatně sis ho načasovala.
Soudce tě tu nechá trčet, dokud se mu neomluvíš.
A víš co? Dal nám přestávku, abychom dokončili tvou závěrečnou řeč.
Donnie je u vytržení.
Myslela sis, že to uhraješ na zmatečnost?
Užij si to tady.
Hej, Rory.
Co?
Jdi do prdele.
Vášeň za mřížema.
Pěkný.
Tato porota
shledává obžalovanou Grace Watersovou
vinnou z vraždy
dle obžaloby podané státem Virginia.
To nic, zlato.
Jsem v pořádku.
- To nic, jsem tu. - Saro.
- To nic, jsem tu. - Děkuju.
To je Uzo?
Mám ho z Afriky, je to unikát.
Jsem tu. To nic.
Neuvěříš, co ten tvůj fotograf udělal.
Potřebuješ odvézt?
Protože ty půjdeš.
Stráž!
Takhle se mnou chceš mluvit před kamarádkou?
Její kamarádkou.
Stráž!
Musím zavolat své advokátce.
Grace Watersová byla uznána vinnou.
Trest bude vykonán za několik měsíců.
Tento vývoj událostí nepřekvapil nikoho v soudní síni
ani porotce.
Předpokládalo se to.
Rozsudek viny jsme očekávali a nic se na tom nezměnilo.
...předpokládali, že se jedná o dohodě.
Zlato, omluv se soudci, ať můžeme jít domů. Prosím.
Podle předpovědi nás dnes čeká deštivé odpoledne.
Letošní sezóna nebyla nijak zvlášť deštivá...
Jsi v pořádku?
Jo.
Jo, jsem v pohodě.
Určitě chceš jít za Sarou?
Vždyť...
Jo, měla bych.
Víš?
Určitě se cítí stejně hrozně jako já.
- Zlato, zastav mi tady. - Tady?
Jo. Zbytek dojdu pěšky.
- Určitě? - Jo.
Musíš zpátky do práce.
Určitě?
- Bude pršet. - To nevadí.
Dobře. Miluju tě.
Taky tě miluju.
- Buď opatrná. - Budu.
- Pa. - Pa, zlato.
- Uvidíme se doma. - Dobře.
Dobrý den.
Já vás znám.
Kam jdete?
- Musím jít. - Ale ne. No tak, pojďte.
- Kam jdete? - Musím odejít!
Pojďte, vrátíme se k Saře.
Nic se neděje. Ví, že jste tady?
Šla do banky, dnes je prvního. Nashle.
Tak dobře. Půjdeme spolu k Saře domů.
To nic. Nejspíš ani neví, že jste venku.
- Pojďte z toho deště. - Ne.
Ne. Nenuťte mě se tam vracet. Prosím.
- To nic, to je v pořádku. - Ne.
- Pomůžu vám. - Chci jít k sobě domů.
Do svého domu.
- Svého? - Ano.
No tak, to bude dobrý. Pojďte.
- Dáme si trochu... - Nenuťte mě se tam vracet.
Nechci se tam vracet.
Prosím, nenuťte mě se tam vracet.
No tak.
Už jste v bezpečí.
Nechala jste otevřeno.
Nemám všechny klíče.
Všechny klíče? Dobře.
Tak pojďte dál.
Jste doma u paní Sary. Tady bydlíte.
- Je to váš domov. - Ne, to ne.
Chci jít k sobě domů.
Můj dům je...
To nic.
Dojdu pro vodu, ano?
Můj dům je na Sycamore Street 2989.
- Sycamore Street? - Jo.
Tam bydlím.
Adresa je Sycamore Street 2989.
Sycamore Street 2989.
Nechci tady umřít jako...
Gloria a...
Brenda a Shane.
Shane skočila ze střechy.
Skočila ze střechy, drahoušku.
Nemám už nic! Nic!
Ne!
Byla fotografka.
Měla takový talent.
Panebože. Je...
Fotila tohle Shane?
Ano.
Vidět svět
skrz hledáček 35mm aparátu nemá konkurenci.
Někdo se dostal do mých účtů, ukradl mi hesla...
Chtěla jsem jít domů
a zavolat policii, aby nám pomohla.
Musela jsem...
nejdřív pomoct sama sobě, víte?
Všem pomoct nedokážu.
Mají hlad.
Dobře.
Buďte tady.
Buďte tady. Hned se vrátím.
Zůstaňte tady.
- Máte právo mlčet. - Strážníku Bryante?
Bryant na příjmu, Walte.
Tomu neuvěříš. Koukni se do počítače.
Ani se nehni.
Do prdele!
Pomozte mi.
Ahoj, Alice.
Já ji sem nepustila.
Neubližuj mi.
Dostals ji?
Panebože.
Někdo se prostě nepoučí.
Viď?
Máma s tebou mluví.
Však se naučíš hledět si svýho.
Policie, otevřete!
Tady strážník Bryant, jsem na West Lesson Lane 2342,
žádám posily.
- Policie, otevřete! - Sedm minut.
- Otevřete, policie. - Haló?
- Tak otevřete. - Dobře. Dobrý den.
Dobrý den.
Hledám svou ženu.
- Kdo je vaše žena? - Vy víte kdo.
Jasmine Bryantová, zastupovala Grace Watersovou.
- Říkala, že za vámi zajde. - Neviděla jsem ji.
Můžu jít dál?
Máte soudní příkaz?
Pokud ne, tak dovnitř nesmíte.
Říkám vám, že tady není.
Není tady.
Jasmine!
Kde je moje žena?
Jasmine!
Ani hnout.
Nehýbejte se.
Zůstaňte tady.
Jasmine!
Jasmine?
Jasmine!
Zlato.
Nechte ho být!
Jasmine, dej mi to.
Je zneškodněný.
Víme, že Shannon Delong, pravým jménem Maurice Mills,
a jeho matka Betty Millsová, alias Sarah Millerová,
unášeli starší ženy, okrádali je,
drželi je v zajetí a pobírali za ně důchod.
Je hledaný v devíti státech za bigamii a za další zločiny včetně vydírání.
Dále jsme zjistili, že nejenže unášeli starší ženy,
ale že je hledaný za podvody na nejméně 16 ženách středního věku,
o nichž víme.
Tato dvojice se své činnosti věnuje přes 25 let
a za tu dobu své oběti okradla o miliony.
Grace Watersová byla jednou z obětí.
Ve světle nových důkazů
se stát Virginia paní Watersové omlouvá.
Jste volná.
Snažíme se zjistit, co se stalo
s majetkem těchto žen.
Tyto praktiky byly odhaleny
díky Jasmine Bryantové, veřejné obhájkyni Grace Watersové.
Už jdou.
Paní Watersová.
Paní Watersová, jaké to je být na svobodě?
Báječné.
Paní Watersová, jste ráda, že je po všem?
Není po všem.
Promiňte.
Sarah Millerová, pravým jménem Betty Millsová, je stále na útěku.
Jaké máte s prací se seniory zkušenosti?
Starám se o ně.
A miluji je...
jako svou vlastní rodinu.
Představím vám svou matku.
To budu ráda.
Jak se jmenuje?
- LuAnn. - LuAnn.
Myslím, že jsem o ní četla.
Nepracovala v nějaké finanční instituci?
Ano.
Na jaké pozici?
- Byla deset let manažerkou. - Páni.
Působivé.