Downloaded from YTS.MX
NETFLIX-ALKUPERÄISSPESIAALI
Official YIFY movies site: YTS.MX
TÄNÄÄN BEN PLATT LOPPUUNMYYTY
Vielä kerran.
Rentoudu.
Nyt on täydellinen.
Meillä on vielä yksi harjoitus.
Hei, Radio City!
Kiitos, että tulitte!
Jos laulu on tuttu, laulakaa toki.
No heippa, New York City.
Olen tohkeissani, koska tämä on Radio City Music Hall.
Tekin olette kuulleet siitä.
Ja tämä on ihan hullua.
Yleensä, kun olen tullut lavalle,
siis lapsesta asti,
olen naamioitunut joksikin.
Ehkä nörttitaikuriksi.
Jep.
Tai kummaksi mormoniksi.
Tai kätensä murtaneeksi pennuksi.
Jestas! Ihanaa, että arvostitte työtäni Ricki And The Flashissa.
Mutta tänä vuonna olen ensimmäistä kertaa noussut lavalle itsenäni,
koska päätitte viettää illan kanssani. Joten valtavat kiitokset siitä.
Se on ihanaa.
Vartuin suuressa ja musikaalisessa juutalaisperheessä.
Meitä kutsuttiin laulavaksi Von Plattin perheeksi.
Moni on tänään paikalla. Veljeni Henry, siskoni Hannah,
ja veljeni Avery -
ja vanhempani.
Kun päätin tulla 12-vuotiaana ulos kaapista,
tai oikeastaan tajusin olevani homo,
siitä ei tehty mitään numeroa.
Käydään se läpi.
Olin kahdeksannella luokalla Israelin-matkalla, kuten tapana on.
Ja yksi luokkalaiseni kommentoi bussissa: -
"Ben on onnekas, koska hän on homo.
Hän saa viettää aikaa tyttöjen hotellihuoneissa."
Se ei ollut lainkaan halventavaa tai kiusaamista, vaan totta.
Ystäväni olivat tyttöjä. Sain hengailla heidän kanssaan.
Mutta valvoja kuuli tämän ja piti sitä kiusaamisena.
Hän aikoi kertoa vanhemmilleni, mutten halunnut asian tulevan esiin näin.
Halusin hoitaa sen itse ensin, joten menin hotellille,
soitin vanhemmilleni. En edes tiennyt, mitä kello oli.
Sanoin: "Minulla on asiaa."
Äiti sanoi: "Seksuaalisuudestasiko?"
Ajattelin, että anna minun nyt kertoa.
Hän sanoi heidän tienneen, koska olin pukeutunut usein Ihmemaa Ozin Dorothyksi.
Ajattelin, että sepä kiva. Äidillä oli kuulemma kirjojakin jo.
Se oli mielestäni outoa.
Sitten isä tuli puhelimeen ja kysyi: "Käytäthän ehkäisyä?"
Sanoin: "Olen 12, en ymmärrä."
Siinä se.
Toivon kaikkien kotona katsovien tai täällä olevien puolesta, -
että se voisi mennä noin.
Koska siitä ei tarvitse tehdä mitään numeroa.
Kiitos.
Kiitos paljon.
Arvelinkin, että New Yorkissa oltaisiin tätä mieltä.
Onko täällä yhtään queer-väkeä?
Kun olin 18-vuotias, tapailin kaapissa olevaa henkilöä,
mikä on eräänlainen siirtymäriitti.
Taidamme pitää haasteista.
Osa hänen häpeästään tarttui minuun, enkä pitänyt siitä.
Mietin sitä kokemusta vuosien kuluttua,
kun tein tätä albumia. Seuraava biisi -
kertoo siitä, miten olisin lähestynyt häntä -
ja miten olisin puhunut hänelle -
jos minulla olisi ollut kaikki se tieto ja itseluottamus kuin nyt.
Sen nimi on "Honest Man".
Osasitte odottaa jakkaraa.
Kuulkaahan.
Vähän kuin Beyoncéta. Tai ei.
Kuten äskeisestä huomasi,
rakastan tunteisiini uppoutumista.
Käsittelen ikäviä asioita musiikin avulla. Meidän kaikkien pitäisi tehdä niin.
Mutta musiikin on tarkoitus tuoda myös hyvä fiilis. Onko teillä hyvä fiilis?
Samoin! Olemmehan Radio Cityssä.
Kerran tapailin yhtä tyyppiä,
eikä hän kohdellut minua kivasti.
Kirjoitin tämän laulun, ja tunsin oloni paremmaksi.
Jaa mitä?
Okei.
Missä ikinä se tyyppi onkin: olkoon elämäsi puuduttavaa jonotusta.
Vitsi. Toivottavasti voit hyvin. Anteeksianto.
No niin.
Kuten näette tästä -
erikoisesta olohuonemeiningistämme,
halusin tämän vaikuttavan kutsuvalta -
ja että tuntisitte olonne mukavaksi, jotta voimme tutustua.
Se ei onnistu, kun esitän roolihahmoa.
Anteeksi, vesiröyhyjä.
Haluan kertoa itsestäni faktoja, joita ette ehkä tienneet.
Voitte sitten ajatella saaneenne jonkinlaisen käsityksen minusta.
Minusta kissat ovat paholaisen lapsia.
Vau!
Kissanvihaajia mestoilla.
Rohkeaa.
En vain tajua niitä Saavat minut pärskimään.
Mitäs muuta?
Kerran kasiluokalla olin ostarilla Discovery Channel -kaupassa.
En tiedä, tiesittekö sellaisesta.
Kävimme usein hierontatuoleissa, Siellä oli Halloween-lasipata,
joka oli kuin Wickedistä. Tein siinä Elphabat,
kaadoin sen ja minut poistettiin ostarilta.
Kävikö joku juutalaisten kesäleirillä?
Harry Potterit julkaistiin yleensä kesällä ja kuudes tuli silloin.
Omani ei tullut postissa, äiti ja isä.
Kaikki muut saivat omansa.
Kuulin, mitä kirjassa tapahtui ja alkoi mennä hermot.
Jaoin kerrossänkyni toisen Benin kanssa ja yhtenä yönä -
vein hänen kirjansa ja kirjoitin siihen sukunimeni.
Enkä jäänyt kiinni.
Joten anteeksi, Ben joku-juutalainen-sukunimi.
Mitäs muuta?
Kerran lähdin matkalle parhaan ystäväni Mollyn kanssa,
ja meillä oli sellaisia neliönmuotoisia kannabiskarkkeja.
Niistä on tarkoitus haukata pala.
Mutta ajattelin napata kokonaisen.
Juutalaisuuteni ja ahdistushäiriöni takia tilanne oli paha.
Aloin mennä paniikkiin -
ja kyselin Mollylta: "Kauanko siitä on?"
"30 sekuntia siitä, kun viimeksi kysyit."
Ja mitä muuta tapahtuikaan?
Yhtäkkiä tuli tarve saada rapukakkuja.
Molly tilasi niitä, mutta pelkäsin olla tekemisissä tuojan kanssa.
Piilouduin siksi aikaa vessaan.
Sitten niitä tuotiin, ja suuni oli kannabiksesta rutikuiva,
joten en saanut ruokaa nieltyä.
No niin, olemme nyt ystäviä.
Lopuksi: en koskaan tajunnut urheilua.
Pelasin lapsena futista.
Vanhempani halusivat, että kokeilen eri juttuja.
He lahjoivat minut treeneihin pehmiksellä.
Mutta lähinnä vain heittelin rajaviivojen liitua -
ilmaan kuvitellen sitä keijupölyksi.
Joitain merkkejä oli siis olemassa.
Kun olen kotona, laulan muiden artistien kappaleita.
Haluan tehdä niin nytkin. Yksi lempparini, "queeroni", on Brandi Carlisle.
Niinpä.
Hän kirjoitti tämän upean laulun,
johon kaikki samastuvat.
Sen nimi on "The Joke".
David, antaisitko soinnun?
Kiitos!
Sekin oli laulu -
kiihkeästä suhteesta. Ei vaan...
Ei lempitilanteitani.
Mutta kuten muidenkin suhteiden jälkeen kapusin heti takaisin satulaan.
Hingeen...
Sovellusten käyttö on nyt outoa, koska minua luullaan huijariksi.
Yritän vain löytää jonkun.
Mutta…
Katsooko kukaan Sinkkuelämää?
Hyvä. Ja jos et, mieti vähän.
Olen Charlotte, joten kun käyn hyvillä ensitreffeillä,
alan valita astiastoja, lasten nimiä -
ja hautapaikkoja...
Heittäydyn nopeasti täysillä mukaan.
Sitä on kutsuttu stalkkaamiseksikin.
Tai "hyvin epämukavaksi".
Minä koen sen vahvaksi innostukseksi.
Niin.
Hei!
Laulakaa mukana.
Kaunista.
Äskeinen oli yksi elämäni parhaista hetkistä. Etiäpäin.
Kiitos. Se oli tosi kaunista.
Hei, kaikki siellä. Hei!
Olette parhaita!
Pari pikaista juttua.
Voimmeko puhua hetken näistä laulajista?
En koskaan ymmärrä, miksi he lähtivät matkaani.
Toiseksi kaiken rehellisyyden nimissä...
Pissasin äsken.
Ei tämä vesi muuten poistu.
Tunsin olevani epärehellinen, jos en kertoisi.
Äskeinen kappale on minulle tärkeä.
Koska painin ahdistuksen kanssa,
kuten monet New Yorkissa asuvista juutalaisista,
tuo kappale rauhoittaa minua. Toivottavasti myös teitä.
Haluaisin laulaa hieman uudemman laulun.
Jotkut ehkä tietävät, mistä puhun. Julkaisin sen kesällä, ja sain siitä iloa.
Ja tanssia. Sen nimi on "Rain".
Aivan.
Luitte ajatukseni.
Kiitos, olette ihania.
Rakastamme sinua!
Minäkin teitä. Hyvin ajoitettu.
Tulen lähemmäs seuraavan laulun ajaksi.
Hei, kaikki.
Kiva pusero.
Tämä seuraava laulu on minulle tärkeä, ja sillä on monta merkitystä.
Ensimmäinen on se, että rakastan isääni kovasti.
Isäni on paras. Hän on ihana ihminen.
Hän on opettanut minulle paljon.
Kuten että on tärkeämpää olla hyvä ihminen kuin hyvä artisti.
Ja hyvä artisti voi olla vasta, kun on hyvä ihminen.
Ja minä -
yritän toimia niin elämässäni. Hän on jotenkin pitänyt siitä kiinni koko ikänsä.
Halusin kirjoittaa siitä, kuinka rakas hän on.
Onneksi hän on täällä tänään,
ja hän on ihana.
En ala...
No joo.
Siinä yksi ajatus. Toinen, hyvin erillinen, ajatus -
on sanoa asioita ennen kuin on liian myöhäistä.
Emme tiedä, mitä tulee tapahtumaan.
Maailma on hullu paikka, varsinkin tässä maassa ollaan sotajalalla.
Unohdan joskus sanoa läheisilleni, mitä tunnen,
koska uskon heidän tietävän.
Tämä biisi liittyy nyt pysyvästi isoäitiini, joka kuoli keväällä.
Ja...
Hän oli mahtava isoäiti. Parempaa ei voisi toivoakaan.
Ihana ihminen, huippukutittaja.
Kerran hän laski alleen Twister-pelissä. Mitä ihanin ihminen.
Kiertue käynnistyi pian sen jälkeen. Hän olisi halunnut olla täällä.
Hän rohkaisi minua tekemään mitä rakastan ja käski nauttia.
Uppoudun ajatuksiini.
Hän kehotti aina nauttimaan, koska se on koko homman pointti.
Haluaisin vain omistaa tämän hänelle.
Mukaan vaan!
Teidän vuoronne.
Antaa mennä!
Pidätkö hiestäni, Netflix?
Se oli hauskaa. Elton Johnin sävelmä.
Upean Elton Johnin.
Hänen itsensä.
Kivaa.
Tämä on niin hauskaa, että tekee mieli hidastaa.
Tämä on yksi lempikappaleistani. Se luki yhdessä kyltissä.
Kirjoitin sen erään suhteeni saavuttua tien päähän.
Kumppanini sanoi minulle: -
"Minun pitää lähteä omille teilleni,
koska minun pitää kasvaa. Tarvitsen tilaa siihen."
Ei pitänyt lipsauttaa.
Meidän tapauksessamme se oli oikein.
Olimme hyviä ystäviä.
Mutta usein se on vain tekosyy,
jota käytetään kaikenlaisissa ihmissuhteissa.
Tarvitaan etäisyyttä johonkuhun, jotta voisi tulla omaksi itsekseen.
Toivon, että oikeassa suhteessa löytyy molemmille tilaa kasvaa -
ja annetaan toiselle tilaa tarvittaessa.
Jos olette nyt sellaisessa suhteessa,
olen iloinen puolestanne.
Tämä on teille.
Mutta jos ette ole vielä löytäneet sitä henkilöä, tämä laulu on myös teille.
Laula mukana, jos osaat.
Kiitos.
Minulla on valitettavasti enää yksi kappale.
Haluaisin jäädä.
Tämä on ollut...
En halua itkeä, koska laulan vielä yhden biisin, mutta...
Katson teitä kaikkia ja mietin, mitä täällä tapahtuu,
enkä voi uskoa, että tämä on elämääni.
Kiitos, että tulitte.
Kiitos!
Eli...
Rakastamme sinua!
Apua, varo äänihuuliasi.
Kiitos paljon.
Ennen viimeistä biisiä haluan vielä kiittää lavalla olleita.
Tämä on todella pelottavaa.
Se, että nämä ihmiset pitivät minua kasassa kaikin tavoin,
on ollut unelmien täyttymys.
En voi koskaan korvata teille tätä kaikkea. Ihan mahtavaa.
Aloin tehdä töitä tosi nuorena, noin 9-vuotiaana.
Halusin kasvaa äkkiä isoksi.
Minulla oli cooleja vanhempia sisaruksia ja työskentelin aikuisten kanssa,
Halusin aina vanheta -
tosi nopeasti.
Taas lipsahti!
Toiveeni toteutui.
Aikuistuin, aloin työskennellä ja muutin nuorena omilleni.
Sitten jälkikäteen turhauduin.
Olisinpa ollut vähän pidempään holtiton ja nuorekas,
enkä tähdännyt niin päättäväisesti...
Sitten turhauduin lisää,
koska elämäni oli täynnä tulevaa ja mennyttä hetkessä elämisen sijaan.
Kuten olen monesti sanonut, olen hyvin ahdistunut ihminen,
ja ajatukset pyörivät päässäni. On tosi vaikeaa olla läsnä.
Yksi tärkeimmistä apukeinoista on -
laulaminen ja soittaminen.
Joten annoitte minulle lahjan, kun sain esiintyä teille tänään.
Toivon, että jos ei muuta, niin tämä puolitoistatuntinen -
on auttanut sinua unohtamaan huolesi ja olemaan läsnä.
Toivottavasti tämä laulu tekee samoin. Sen nimi on "Older".
Ennen lähtöämme haluan vetää vielä kertsin.
Koska en halua lähteä täältä.
Jos osaatte sanat, laulakaa mukana.
Jos ette, ei haittaa.
Voimme viettää vielä hetken yhdessä,
ennen kuin palaamme murheidemme pariin.
Tämä on ollut valtavan erityinen ja taianomainen ilta.
Lauletaan.
Voi luoja!
Rakastan sinua, Ben.
No niin, leidit.
Ole valmiina.
Sinne meni.
Okei, yksi vielä.
Okei.
No niin...
Minäkin rakastan teitä, mutta hellikää kurkkujanne.
Kiitos paljon rakkaudestanne ja kaikesta ihanasta.
Ihan mieletöntä.
Vedämme vielä yhden. Se on levyni viimeinen kappale,
Ja se on ensimmäinen biisi, jonka olen kirjoittanut omasta näkökulmastani.
Luonnollisesti ensimmäinen asia, josta kirjoitin, olivat vanhempani.
Kuten sanottu, he ovat täällä.
En aio osoittaa heitä jälleen.
He ovat uskomattoman ihania ihmisiä,
ja saan kiittää heitä kaikesta.
Hepreankielinen nimeni on Baruch Shiron, "siunattu laulu".
Hyvin tehty.
Siinä kävi hyvin.
Minusta se nimi symboloi hyvin sitä, mitä he ovat antaneet minulle.
Kuten sen ymmärryksen, että musiikki voi yhdistää ihmisiä,
ja auttaa näkemään jonkun uudella tavalla. Näkemään asiat toisen näkökulmasta.
Kasvoimme musiikkiteatterin parissa,
ja suurin lahja siinä oli se,
että kun hahmo laulaa, tämän sisimpään voi nähdä.
En tiedä, millainen olisin, jos en olisi saanut sitä oppia tai heidän rakkauttaan.
Tämä laulu lähti siis heistä.
Kiitos vielä, kun sain esiintyä teille. Tämä on ollut ihanaa. Biisi on "Run Away".
Tekstitys: Sonja Lahdenranta