Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
En vis hest fortalte mig engang...
...at en mustangs ånd aldrig kan knækkes.
At den er stærk som havet...
...og lever evigt, som vinden.
I løbet af mit liv...
...er min ånd blevet testet tusind gange...
...indtil jeg opdagede en hemmelighed, som reddede mig.
For at fortælle dig den, er vi nødt til at starte fra begyndelsen.
Historien om en vild hest...
...og pigen, hun elskede.
Jeg blev født i en gylden eng
på en seng af bløde, vilde blomster.
Min mor viste mig vores hjem.
Det var uendeligt...
...og smukt.
Jeg var genert omkring mødet med min familie.
Der var så mange af dem.
For at bevise mit værd
måtte jeg være stærk og hurtig og frygtløs.
Som jeg blev ældre, følte jeg en ild tændes i mig.
Min mor sagde, det var min mustang-ånd, og at den altid ville vejlede mig.
Hun sagde, jeg aldrig skulle sparke eller bide uden god grund
men altid forsøge at være blid og venlig.
Mit hjerte længtes efter at udforske verden uden for vores eng.
Et sted, som ingen kunne tage fra os.
Da jeg blev to år, gjorde jeg en opdagelse.
Sære væsner bevægede sig ind på vores område.
Det var imod reglerne at forlade bjergene...
...men jeg var nødt til at finde ud af, hvor de kom fra.
Vi må finde den flok mustanger.
Der er hun. Vi kommer tilbage efter dig, smukke!
Jeg vidste, jeg havde bragt hele min familie i fare.
Den aften fortalte min mor mig om,
hvad der sker, når en hest forlader Jorden.
At hun ikke altid ville kunne beskytte mig...
...men at jeg ikke skulle bekymre mig,
for når en hests tid er kommet,
så galopperer den mod himlen,
som om den kan flyve.
Og når hendes tid var inde...
...så ville hun altid holde øje med mig...
...fra sin seng blandt stjernerne.
Jeg vidste, jeg havde begået en skrækkelig fejl.
Jeg havde ført dem lige til os.
Det hoppeføl er fra forstanden.
Det var min første oplevelse med de væsner, de kaldte...
...mennesker.
Jeg tabte min mor af syne i tumulten.
Det var sidste gang, jeg så hende.
Og jeg vidste, at det hele var min skyld.
Jeg følte mig såret, skyldig og utroligt vred.
Min mor sagde, at en mustangs ånd aldrig kan knækkes.
Men jeg begyndte at tvivle på, om det var sandt.
Min ånd føltes knust.
Hej. Hvordan går det?
Jamen dog.
Så du kommer helt ude fra østkysten?
Noget af en tur.
Jeg kørte hele vejen fra New York.
Du må skaffe friskt vand.
Ja, jeg skulle til at skifte det i morges.
En af mine ansatte blev syg.
Hvor mange ville du have?
Bare et par stykker.
Hun er smuk.
Det hoppeføl har et skrækkeligt temperament.
Tro mig, hende vil du ikke have.
Hun er alligevel for aggressiv.
De tager afsted i eftermiddag.
Han adopterer 20 af dem.
Vi fører ikke regnskab med de aggressive heste.
Selvfølgelig ikke.
Den nye mand virkede anderledes.
Hans blik var blødere.
Stakkels pige.
Du er bare bange. Jeg ved det.
Og sikkert vred.
En stor personlighed.
Og velbygget. Elegant.
Okay, drenge, sådan. Gen dem ind.
Vent. Jeg tager hende.
BIRTWICK STALDE
Som vi kørte væk fra det skrækkelige sted,
anede jeg ikke, hvor heldig jeg var at være blandt de få udvalgte.
For ikke mange vil træne en vild mustang.
Vi kørte ad den lange, grå vej i dagevis.
BIRTWICK STALDE NEW YORK
Sådan. Få det ud af kroppen.
Hun er smuk, John.
-Ja, er hun ikke? -Det er bare...
De andre virker langt mere...
Tamme?
Jeg ville sige fornuftige, men ja.
Åh, du godeste.
Hun skal nok falde på plads.
-Tro mig. -Det gør jeg.
Men de kan ikke blive evigt, John.
Det ved vi begge.
Min første nat i Birtwick.
Jeg savnede min familie.
De andre heste var alle fremmede.
Men her var mere stille.
Og jeg kunne høre en ny lyd.
Lugte salt i luften.
Det var fredfyldt.
Og omsider sov jeg.
Jeg spekulerede på, hvad den nye mand ville.
Han kunne umuligt forstå det.
Okay. I dit eget tempo.
Drengen og jeg udviklede en leg.
-Vi legede den hver... -Rolig.
...eneste dag.
Jeg vandt altid.
Min mor havde ikke billiget det,
men mennesker havde ikke være rare eller gode ved mig.
Så hvorfor skulle jeg være det?
Den mustang har ondskabsfulde træk.
Lige nu er hun bare vred.
Ville du ikke være det, hvis en UFO stjal dig fra din familie?
Jo, det ville jeg vel.
Jeg kan stadig ikke se, hvordan man kan tæmme sådan en hest.
For hendes skyld, så lad os prøve, okay?
Sådan.
Jeg besluttede, at mennesker måtte være meget dovne.
De ville altid bæres rundt af noget.
Sådan én her har du sikkert ikke set i naturen.
Manden troede, han kunne snyde mig med sine tricks.
God pige.
Men han havde undervurderet mig.
Okay.
En dag fik jeg en nabo.
Jeg kunne omgående lide hendes ild.
Hun blev fulgt af den sjoveste, lille hest, jeg nogensinde havde set.
Det lignede, han ikke kunne lade være at danse.
Jeg lærte, at de hed Ginger og Merrylegs.
Vi endte med at blive venner, og de trænede os sammen.
Jeg var så glad over at have en familie igen.
Manden, som havde bragt mig hertil, boede nær min indhegning.
Hej. John Manly.
Jeg bemærkede, at han altid var alene.
Hvad?
Jo.
Jeg er så u...
Jeg beklager dit tab.
Ring, hvis du har brug for noget.
Jeg hørte senere fra forskellige folk hos Birtwick...
...at pigens forældre var døde i et biluheld.
John var hendes onkel.
Der var noget anderledes ved pigen.
Noget, som jeg genkendte.
Hendes ånd virkede knækket.
Jo.
Jeg beklager.
Jeg har mad på bordet.
Jeg er ikke sulten.
Du er nødt til at spise noget.
Nej, jeg er ej.
Bare...
Lad mig bare være.
Der gik et par dage, før jeg så hende igen.
Så jeg fortsatte min leg med drengen.
John ville lege med.
Men selv med en hest som hjælper...
...kunne han ikke følge med.
Smuk, er hun ikke?
Jeg ville ikke skræmme dig.
Hvad hedder hun?
Jeg har ikke navngivet hende endnu.
Hvis du vil...
Hun blev bortført ude vestpå.
Hun blev taget fra sin flok, sin familie, fra alt, hun kendte til.
Hele hendes verden er vendt på hovedet.
Stop nu.
Stop med hvad?
Jeg har ikke brug for sympati.
Jeg vil ikke have med din verden at gøre.
Jeg er her, fordi staten siger, jeg skal være her i stedet for hjemme hos mig selv.
Jo. Du har intet andet sted.
Tror du ikke, at jeg ved det?
Siger du seriøst det til mig lige nu?
Hør. Jeg kender dig ikke.
Du kender ikke mig.
Vi må vænne os til hinanden med tiden.
Du er ikke min familie.
Hold dig fra mig.
Godt så.
Nu har jeg to piger, der ikke vil vide af mig.
Ser du, hvordan han vender hovedet væk fra mig?
Han vil ikke se på mig.
Han vil ikke have noget med mig at gøre.
Det vil jeg ændre.
Jeg vil vinde hans tillid.
Presse ham en smule.
Så giver jeg ham plads.
Jeg prøver at tale med ham, at lære hans sprog.
Det handler ikke om at kontrollere ham eller tvinge ham
eller få ham til at gøre noget, han ikke vil.
Vi må finde en balance sammen, en udveksling.
Han kan måske ikke tale, men han fortæller mig meget lige nu.
Den vigtigste regel er, at jeg ikke må blive vred eller frustreret.
Hvis jeg bliver vred, mærker han det. Så bliver han også vred.
Heste er et vindue til ens sjæl.
De kan aflæse ens ansigtsudtryk, ens følelser.
De føler alt, som du føler.
Mit mål med dette arbejde er at hjælpe hver hest med at finde fred.
Er der en hest, han ikke har kunnet tæmme?
Niks.
Ikke endnu i hvert fald.
Hun skal nok overgive sig.
Ja.
Hvordan har hun det?
Hun låser sig inde på sit værelse, når hun ikke er i skole.
-Hey, Jo. -Hun taler knap nok til mig.
Jeg er bedre med heste, end jeg er med andre mennesker.
Hun skal nok give sig.
Så du ved, at du er smuk.
Det ved jeg, at du er.
Ja, Fitzpatrick har gjort det fantastisk, så...
Det var godt.
Den nye pige...
Vidste du, hun bor her?
Det er sært.
Klart, at hun lugter.
Hun kan stadig høre os.
Jeg hørte, du også mistede din familie.
Det er jeg ked af.
Jeg ved ikke, hvorfor nogen ville forsøge at tæmme dig.
Du hører ikke til her.
Det gør jeg heller ikke.
Man skal være blid og vænne dem til vægten.
Så de indser, at det ikke gør ondt.
Man skal altid sige "tak."
Vis respekt, når han har udvist tillid
og gjort noget godt for dig.
God dreng.
Tak.
Søndag betyder røræg.
Jeg har en ny opskrift her med gryn.
Ellers tak.
Jeg så dig lytte til min lektion i går.
Jeg... Jeg tænkte, du ville synes om det her.
Min mentor gav mig den.
TO SJÆLE MØDES HESTENS KUNST
Hvad handler den om?
Hvordan man taler til heste.
"Der er ingen hemmelighed så tæt som den mellem en rytter og hans hest."
R. S. Surtees.
-Læser du digte? -Det gør jeg.
Seamus Heaney, E. E. Cummings,
de står alle på hylden derinde.
Tag bare en bog, hvis du får lyst.
Tak.
Du er virkelig smuk.
John, Jo er derude.
Du skræmmer hesten.
Hun kunne løbe lige over hende.
Måske er det dit navn.
Beauty.
Kunne du tænke dig det?
Beauty.
Black Beauty.
Jeg kunne lide navnet.
Efter den dag indså jeg, at der måske
var én person, der kunne forstå mig.
John...
Er hun ikke bange for at være derinde?
Niks.
Kan Jo ride?
Hun har aldrig før været nær en hest.
Og det fantastiske ved det var...
Tak.
...at jeg også forstod hende.
Er du klar til middag?
Jeg købte et par gode bøffer på tilbud.
Du holder virkelig af mad.
Jeg kan lide at lave mad. Kan du ikke se det?
Du har nærmet dig hoppeføllet mere på et par dage, end jeg har i ugevis.
Vi forstår vist hinanden.
Jo...
Stop.
-Jo, jeg tror bare... -Jeg vil ikke tale om det.
-Det er du nødt til ... med tiden. -Hvorfor?
På et tidspunkt må du fortælle mig om dine følelser.
Jeg taler gerne om mine.
Jeg er da ligeglad med dine følelser.
Du gad ikke se min mor. Du gad ikke engang møde mig.
-Nej, nej. Jeg mødte dig. -Ja?
-Jeg så dig. Da du var... -Ja?
Og jeg kunne knap huske dit ansigt, da jeg kom hertil.
Jo. Jo, jeg beklager.
Rør ikke ved mig.
Jeg vil hjem.
Du kan ikke tage hjem. Jo.
Din mor og far...
Jeg beklager.
Jo.
-Jo? -Lad mig være!
-Stop... -De var som to mustanger,
som kæmpede i naturen.
Som jeg betragtede dem,
indså jeg, at mennesker og heste måske ikke er så forskellige alligevel.
Jeg kunne slet ikke sove den nat.
Jeg var for bekymret for Jo.
Hendes ansigtsudtryk knuste mit hjerte.
Jeg genkendte det, fordi jeg stadig havde mareridt om tabet af min familie.
I det øjeblik
ønskede jeg at kunne fortælle Jo, hvor hendes forældre var,
ligesom min mor havde fortalt mig det.
At de passede på hende...
...fra deres seng blandt stjernerne.
Jeg blev hos hende, indtil solen stod op dagen efter.
Jo?
Hvor er du?
Jo?
Jo.
Åh, gudskelov.
Du skræmte livet af mig.
Hvorfor sov du herude?
Hvad skal jeg dog stille op med dig?
Det her er også nyt for mig, du ved.
Du har stuearrest.
Seriøst?
Ja, seriøst.
Jeg har faktisk en bedre idé.
Jeg lærer dig at svinge en høtyv.
-Ja, men det er ikke... -Det vil jeg ikke.
Du skal ikke lade dig intimidere.
Jeg er ikke...
Hun rydder op efter vores heste.
Det er så trist.
Super trist.
Jeg hørte, at hvis de ikke kan redde dem, så laver de dem om til lim.
-Hvad sagde du? -Ingenting.
Du har noget her.
Ja, og du har noget lige dér.
-Undskyld. -Hvad laver du?
-Kom og hjælp mig. -Bare...
Gud!
-Du er okay... -Nej, jeg er ej!
-Det er bare lidt snavs. -Jeg er tydeligvis ikke okay!
Det er klamt og latterligt og uacceptabelt.
Det her sted stinker.
Beklager. Ikke her hos dig.
Det er det eneste sikre sted.
Skolen stinker. Folk stinker.
Måske burde vi bare stikke af sammen.
Hvad siger du?
Nej, undskyld. Den er væk.
Hun har lært at hade den.
Hun er en kvik hest.
Vidste du, at vilde mustangflokke ikke ledes af en hingst?
De ledes som regel af en hoppe.
Det er ikke altid den stærkeste eller mest populære,
men den, der har mest livserfaring.
Hun leder gennem respekt.
Derfor er mustanger unikke.
Hvorfor fortæller du mig dette?
Fordi, for mig at se,
så er du mere en vis mustang end en lille udstillingshund.
Der er aftensmad om ti.
Jeg laver lasagne.
Man kan ikke engang føre hesten, John. Hun er fortabt.
Jeg har bare brug for mere tid.
Du ved, vi ikke kan beholde mustanger, der ikke er blide.
Vi er nødt til at gøre plads.
Hr. Gordon siger, at hvis du ikke bliver tæmmet,
så ender du et andet sted.
Der bliver nok ikke lige så rart.
Jeg ved, du ikke vil gøre mig ondt...
...og jeg gør heller ikke dig ondt. Nogensinde.
Så kan vi mon prøve?
Så du kan vise ham, hvor blid du er?
Jeg ved det. Jeg ved det.
Så slemt er det da ikke, vel?
Det er bedre end at være hjemløs.
Jeg beder dig.
Stol bare på mig.
Her, se.
Se?
Se, det gør ikke ondt.
Okay.
Lad os prøve.
Se?
Sådan.
Vi er der næsten.
Det er okay.
Hun kan umuligt føre hende.
Vil du gå med mig? Kom.
Begynderheld.
Ja. Eller måske er hun bare talentfuld.
Det var pokkers.
Måske har I to alligevel noget til fælles.
Og du ville ikke have noget med dette at gøre?
Det her er anderledes.
Jo og hendes onkel skændtes meget mindre derefter.
Så du kan lide det?
Det var godt.
Onkel John siger, du er sikker nu, men at du bliver gået til snart,
hvad det så end betyder.
Jo var stolt af mig, og jeg ville bevise mit værd for hende.
Første trin er hovedtøjet. Lad os se, hvordan det går.
Kom så, Beauty.
Beauty, kom så.
Jeg har en idé.
Måske smager det ikke så dårligt.
-Så... -Sådan.
Hvor har du lært det henne?
Det føltes bare som det rette at gøre.
Jeg vidste, mennesker kunne lide at have ting på fødderne. Men heste?
Beauty.
Ginger og Merrylegs grinede højt nok til, at hele stalden hørte det.
Det var så pinligt.
Så er det sadlen.
Tag dækkenet først og væn hende til, at der ligger noget på hende.
-Klar? -Godt. Ja. Stille og roligt.
Rolig nu. Kom så, Beauty.
Kom så.
Sådan.
Nu gør vi fremskridt.
Skal vi virkelig lægge den på hende?
For at knække hende, ja.
Hvorfor kalder du det det?
Hvad?
"Knække."
Det er bare et udtryk. At knække en hest.
De burde ændre det.
Hvad ville du ændre det til?
"At blive partnere."
At blive partner med en hest.
Okay. Klar?
God pige.
Du gjorde det.
Hej, Jo.
Du er okay.
Føles det ikke forhastet?
Hun er kommet så langt allerede.
Ikke langt nok.
Vi kan ikke sælge hende, hvis hun ikke kan rides.
Sælge hende?
Hvorfor tror du, vi knækker hende?
Beklager, "at blive partner." Det kan jeg godt lide.
Men hvorfor sælge hende?
Åh, Jo. Jeg ejer ikke stedet her.
Bevarelsesarbejdet består i at træne og adoptere et par mustanger om året,
ikke at beholde dem.
Ved du, hvor mange derude, der har brug for hjælp? Tusindvis.
Lad os prøve. Stille og roligt.
-Det er okay. -Okay, Beauty. Sådan.
Onkel John!
Er du okay?
Jeg overlever.
Mit venskab med Jo blomstrede, som blomster gør om foråret.
Nogle af dem er virkelig smukke.
Vi havde et uudtalt sprog ... sammen.
John. Vi ville elske, hvis du besøgte Brooklyn snart.
Jo er blevet så stor. Kærligst, din søster, Suzy
Tænker du nogensinde på din familie, Beauty?
Jeg prøver at lade være at tænke på min.
Det gør for ondt.
Forstår du?
Jeg hadede at se hende så trist.
Når jeg var trist, løb jeg så hurtigt, som jeg kunne.
Men eftersom Jo ikke kunne galoppere, havde jeg en idé.
Hvad laver du?
Vil du have, at jeg...
Jeg kan ikke. Jeg ved ikke hvordan.
Jeg ønskede sådan, hun ville prøve.
Jeg vidste, Jo kunne være frygtløs.
Okay.
Jeg havde stolet på hende.
Nu måtte hun stole på mig.
John!
Hr. Gordon!
-Beauty! -Hvad i...
Jeg vidste, at hvis Jo kunne mærke vinden i sin manke,
så ville det hjælpe hende hele.
-Jo, hold fast! -Jo!
-Jo!
Åh, nej! Jo.
Jo? Er du okay? Er du kommet til skade?
Det var fantastisk.
Jo og jeg lærte at ride sammen.
-Er det godt? -Det er godt.
Sådan. Hold kontrollen.
Hun faldt meget af i begyndelsen.
-Er du okay? -Ja.
Intet under, at de red på heste.
Mennesker var meget klodsede.
Måske skulle vi prøve Merrylegs i stedet.
-Op igen? -Op igen.
Men vi fandt ud af det, sammen.
Partnere.
Kom så, Beauty. Lad os ride hurtigere.
Jo og jeg galopperede, som om intet i verden kunne fange os.
Vi var to væsner,
og så igen, for et øjeblik...
...var vi ét.
Vi havde fundet vores fred ... sammen.
Og som sommeren gik på hæld, var der nyt liv overalt.
De mindede mig og min mor og jeg.
Da den store, gule trailer kom efter Jo igen,
kunne jeg mærke ændringer forude.
At ride var ikke lige så sjovt uden Jo,
men jeg måtte lære at have andre på ryggen.
Jeg begyndte at synes om John, selvom han var ret tung.
En ny stalddreng begyndte at tage sig af os.
Han var altid meget distraheret.
Hvis himlen brast, gad jeg vide, om han ville bemærke det.
Du kan vente. Kom så.
Birtwick går under, hvis ikke vi gør det.
Jeg prøver at bevare mustang-programmet, men forretningen er ikke...
Jeg forstår. Hey!
Få næsen ud af den telefon, mens du arbejder.
Beklager, hr. Manly. Beklager, hr. Gordon.
Pas godt på det nye hoppeføl i nat. Hun vil måske fryse.
Klart.
Jeg vågede over dem i timevis, for en sikkerheds skyld.
Nu har du fået varmen, ikke?
Jeg blev overrasket, da stalddrengen lagde sin lille kasse fra sig,
og hans livløse ansigtsudtryk forsvandt.
Den nat havde jeg en skrækkelig drøm.
En hest råbte om hjælp igen og igen.
Jeg indså, at det var Ginger.
Vi var fanget!
Jeg forsøgte at give lyd, men Jo var for langt væk til at høre mig.
Beauty!
Jeg kunne ikke forlade de andre.
-Det er okay. -Ginger og Merrylegs var stadig derinde.
Stol på mig. Jeg beder dig.
Jo!
Det er okay.
-Jo! -Hjælp dem!
Er du okay, Jo? Beauty.
-Jo. Jo! Du må... -Åbn den port!
-Vi må hjælpe dem! -Jo!
Jo! Lad være!
Hun kommer.
Hvor er Jo?
Jo kom ikke ud.
-Hvor var hun? -Jo!
Jo!
Åh, du godeste.
Som stalden gik op i flammer...
...brændte mit nye håb om et liv med Jo også.
Det var på grund af Jos mod, at alle hestene blev reddet.
Hendes rolige, stabile stemme brød gennem min frygt,
og kun derfor kunne jeg følge hende.
Den unge stalddreng ville ikke gøre nogen ondt,
men hans skødesløshed bragte vores liv i fare...
...og havde ødelagt vores smukke hjem.
Det var begyndelsen på slutningen hos Birtwick.
-Hr. Gordon. -Jo, hvad kan jeg gøre for dig?
Du må ikke sælge Beauty.
Jeg beklager, Jo. Alle de trænede heste skal sælges.
Vi har ikke plads med alle skaderne.
-Men... -Du reddede hendes liv, Jo,
i mere end én forstand.
Vil du ikke gøre det for flere heste?
Hr. Gordon, hvad hvis jeg kunne købe hende?
Undskyld mig?
Jeg kunne arbejde for dig, træne de andre,
genopbygge laden, alt, du har brug for.
Hver morgen, hver dag efter skole.
Jeg ved ikke, om det er det rette at gøre.
Onkel John, jeg beder dig.
Han må ikke tage Beauty.
Det er kun efter dit arbejde med Beauty, at dine karakterer har forbedret sig.
Du slås ikke længere i skolen.
Præcis.
Problemet, Jo, er, at det er meget dyrt at have Beauty.
Okay.
Jeg har en idé.
Hvis du kan betale hendes mad og det, hun har kostet os indtil videre,
før sommeren er ovre, så er hun din.
Og hun kan bo her gratis i bytte for, at du er Birtwicks maskot.
Mener du det?
Få mig ikke til at overtænke det.
Okay.
Tak, hr. Gordon.
Tak, onkel John.
Men der er én ting, du må forstå.
Det er muligt, at jeg lejer Beauty ud over sommeren,
for at gøre plads, mens vi genopbygger, hvis nogen vil have hende.
-Aftale? -Aftale.
-Jeg beklager det med stalden, hr. Manly. -Tak.
-Her er aldeles modbydeligt, mor. -Skat, stille.
George Winthorp.
Jeg mener, seriøst.
Det her hoppeføl er ilter, men hun hopper fint og har finesse.
-Han er totalt ideel. -Tror du, han ved, hvem vi er?
Ja. Jeg mener, han har kigget på mig før.
Åh, du milde. Mor, se lige den hest.
-Er det ikke en mustang? -Og hvad så?
-Du vil have en engelsk fuldblodshest. -Dem har alle.
Hun er Pryor-mustang, er hun ikke?
Du kender dine heste.
Hun er så smuk.
Det er sjovt nok hendes navn. Beauty.
-Men som din mor sagde, vil du nok... -Er hun til salg?
Nej. Hun er ikke til salg.
Hun... Hun kan lejes.
Kan man overhovedet ride på den?
Det er hun. Min niece gjorde hende tam.
Men hør, vi... Vi har masser af heste.
-Godt. -Gå over og tal med ham.
Gør det for os begge. Gør nu ikke noget forkert. Afsted.
Men... Vi har alle mulige heste, så...
-Ja, alle mulige, skat. -Nej, mor. Jeg vil have den.
-Lad os gå. -Hvad skete der?
-Lad os nu gå. -Hvorfor talte du ikke med ham?
-Fordi det var en latterlig idé. -Nej, det var ej.
Hej.
Jeg hørte, at du knækkede dette smukke hoppeføl.
Vi blev partnere.
Åh, du mener "at blive partner" i stedet for at sige "knække".
Det kan jeg lide.
Hun var nervøs i hans nærvær.
Jeg er George forresten.
Jo.
Jeg tror, at Jo syntes, han var flot.
-Undskyld. -For hvad?
Ja!
-Godt. -Hvad sker der derovre?
Jeg tror lige, min søster lejede din hest.
Hvad?
Du skal dele et værelse.
De har indvilliget i at betale dig 200 om ugen.
Tak.
Men hvorfor gik de med til det?
Jeg sagde, det ville være en fordel for Beautys overgang
og meget sikrere for pigen, hvis du var der.
Vi er færdige, frk. Green.
Okay. Vi ses om et par uger, onkel John.
Hos Birtwick lærte jeg, at gode mennesker skaber gode steder.
Jeg følte mig heldig, at Ginger også kom med os.
Jeg spekulerede på, hvordan vores nye hjem ville være.
-Jeg kan hjælpe, hvis... -Jeg klarer den. Tak.
De er her!
Georgina. Fin hest, du har der.
Jeg er stolt over, du reddede hende.
Kan du tage et billede?
Ikke sådan. Tag min gode side.
Pigens stemme var så høj, at kun heste og hunde kunne høre den.
Ikke for at være ond, men det var en skrækkelig lyd.
Du... Du må være Jo?
Ja.
Hr. York. Du rapporterer til mig.
Kom. Lad mig vise dig sommerboligen.
Denne vej.
George!
Earlshall var helt anderledes end Birtwick.
Gangene var pletfri.
Hestene skinnede.
Men på trods af perfektionen...
...føltes noget ved Earlshall meget koldt og slet ikke lige så indbydende.
Så er vi her.
-Her bor staldmedhjælperne? -Ja.
Ginger var blevet købt.
Jeg var kun blevet lejet ud.
Man kan åbenbart prøve en hest for at se, om man kan lide den.
Du behøver ikke sparke hende så hårdt. Hun skal nok gå.
Lad os tage det roligt, okay?
Det stod omgående klart, at Georgina slet ikke var som Jo.
Hendes hænder var hårde. Hendes spark var endnu hårdere.
Og hun flagrede rundt, som om hun havde et raserianfald på min ryg.
-Rolig nu. -Kom så.
Vi ønsker en fin og samlet positur.
York! Til dressur er hun nødt til at holde hovedet højere!
Mit hoved er oppe, mor.
Nej, hesten, skat.
Beauty har aldrig været i seletøj før, frue.
Så væn hende til det, for hun ser herrens ud.
Skuldrene tilbage, Georgina.
Hun skal ligne en udstillingshest mere. Klip hendes manke og hale.
Jeg prøvede at være tålmodig.
Jeg gad vide, hvordan hun ville have det, hvis de klippede alt hendes hår.
Kunsten ved dressur er at skabe en sund hest.
Vi ønsker at give hende frihed til at udtrykke sig.
York, jeg er ikke i humør i dag. Sæt i galop, Beauty.
York, får du aldrig hestens hoved op?
Jeg kunne stramme den lidt, frue, men det vil jeg helst ikke.
Gør det, tak.
Det eneste, der var værre end Georginas spark, var træktøjlerne.
De tvang mit hoved ned i mit bryst, så jeg ikke kunne trække vejret naturligt.
-Jeg forsøgte at huske min træning... -Hvad laver hun?
...men deres behandling gjorde mig vred.
Giv lidt slip!
Jeg vidste, at hvis jeg smed hende af, så ville både Jo og jeg få ballade.
-Så jeg havde en bedre idé. -Hvad er der galt med hende?
Georgina, hvad laver du?
Ingenting. Det er den her dumme hest!
Sådan. Hop af.
Hvad laver hun? Dumme hest!
-Dumme hest! -Georgina, jeg har...
Åh, Beauty, hvor er du sjov.
Sikke en vidunderlig hest, du er.
Min søster er bestemt ikke en hestekvinde.
Du vil gerne se til hende, ikke?
At passe Beauty er åbenbart over min rang her.
Hvordan går det ellers?
Fint. Jeg holder mig for mig selv.
Birtwick var én ting.
Det her er bestemt ikke min verden.
Stedet er stort, men det betyder ikke, at folk er anderledes.
Ikke os alle, i hvert fald.
Jeg taler med York om, at du kan passe Beauty.
Hun er din hest, efter min mening.
Vi ses.
Jeg hørte, at min søn talte for, at du kunne bruge tid med hesten.
Ja.
Tak. Jeg...
Desværre er det upassende.
Og det generer Georgina,
så du er nødt til at holde afstand.
Du vil vel ikke sætte din plads her på spil, vel?
Nej. Selvfølgelig ikke.
Godt, så forstår vi hinanden.
Omkring passende afstand.
Jeg troede ikke, Georgina ville ride mig igen efter det, men det gjorde hun.
Nu lytter du, ikke?
Hun jog sine sporer ind i mig, som var jeg lavet af sten.
Og var det ikke for Jo,
havde jeg smidt den skrækkelige pige af.
Hej, du.
Åh, Beauty.
Hvad har hun gjort mod dig?
-Jo! -Hvor er hun?
Hvem? Hvad skete der?
Din søster lavede huller i Beauty, og jeg skal vise hende...
Vent, vent. Rolig nu.
Fortæl mig, hvad der skete.
Åh, du godeste.
Det er ikke okay. Vi misbruger ikke heste i vores stald.
Her, put lidt af det her på. Så heler det hurtigere.
Tak for hjælpen, men nu må jeg finde din...
Jo, jeg beder dig.
Jeg taler med York og min mor, det lover jeg.
Desuden har Beauty brug for, at du er her og ikke bliver fyret.
Ja, han er... Han er sød, og...
...klog.
Og meget...
...flot.
-Hej. -Hej.
Jeg ville spørge, om du vil spise frokost med mig.
Ellers tak. Jeg vil hellere bruge min ene fridag med Beauty.
Jeg besluttede at give dem plads.
Det tænkte jeg nok.
Hvad er din historie?
Jeg har ikke nogen historie.
Alle har en historie.
Hvor er du fra?
Hvad laver en smuk pige som dig som staldmedhjælper?
Du ved, det grundlæggende.
Jeg vil helst ikke tale om min fortid, hvis det er okay.
Rimeligt nok.
Hvad med fremtiden?
Hvad vil du gerne lave om ti år?
Du kan vælge hvad som helst. Jeg begynder.
Jeg ville kolonisere Mars.
Jeg ville redde heste. Ligesom det, min onkel gør på Birtwick.
Men jeg ville købe de omkringliggende ejendomme
og udvide laden, så vi havde plads til flere.
Beklager, det er nok virkelig kedeligt.
Nej.
Jeg er fascineret.
Jeg har læst om, at der er tusindvis af vildheste vestpå,
og de bliver omringet af helikoptere og spærret inde
i håbet om, at folk vil adoptere dem,
men de fleste af dem er bare fanget for evigt.
Tænk, hvad der var sket med Beauty, hvis min onkel ikke havde reddet hende.
Så jeg ville købe Birtwick og hjælpe med at redde tusindvis af vilde heste.
Med Beauty som maskot.
Det er et meget bedre svar end Mars.
Du gør det sikkert.
Så...
Mine forældre afholder deres årlige Earlshall Classic denne weekend.
Det er et løb her på grunden.
Alle, der er noget, kommer.
Hvad det så end betyder.
Okay.
Vil du være min ledsager?
Mig?
Jeg kan ikke en anden Jo Green i nærheden.
Det kan jeg ikke.
Det kan du.
Jeg arbejder for dig.
Du arbejder for mine forældre.
Det er ret afslappet.
Beauty synes, du skal.
Man skal altid lytte til sin hest.
-Ja, men... -Fremragende.
Jeg giver dit navn ved VIP-skranken.
VIP-skranken?
Hej. Hvordan går det?
Du kom.
Menneskene var alle så rene.
De havde de sjoveste hatte på.
Og jeg elskede musikken. Den gav mig lyst til at danse.
Og det er hr. Bradley Eastland på Just Magic over målstregen,
og han tager pokalen for ungdomskonkurrencen.
Og hernæst, Herrekonkurrencen.
Hej, George.
-Hvor er George? Er det George? -Han venter på næste løb. Omsider.
Hvor mange er det, skat?
Åh, skat, den perfekte mængde.
Georgina var så hjælpeløs, jeg næsten fik ondt af hende.
Hun ville ikke holde én dag i naturen.
-Jeg troede, du sagde, det var afslappet. -Det er afslappet.
I hvert fald på min mors begivenhedsskala.
Du ser betagende ud.
Tak.
Hvem er den smukke pige?
-Hvor, skat? -Der.
Hej, Ginger. Du er vist klar til at løbe.
Åh gud.
Vores søn fraterniserer med tyendet.
Hvad er der galt med det?
Hun er fra underklassen.
Ja.
Det var du også, da vi blev gift.
Hvor er Beauty?
Ønsk mig lykke til.
Lykke til.
Kom så.
-Kom så! -Afsted!
-Kom så! -Sådan. Kom så, George!
Beauty!
Han er så hurtig.
Han er meget.
Kom så, George!
Kom så!
Kom så, Ginger!
Ja!
George Winthorp tager pokalen for tredje år i træk.
Ja!
Og nu, mine damer og herrer, drenge og piger,
dagens sidste begivenhed, Kvindekonkurrencen.
-Skat, se. Der er Georgina. -Ja.
Hun ser smuk ud. Ja!
-Hej. -Hej.
Tillykke.
Tak, Jo. Det var Gingers fortjeneste.
Jeg kunne måske ikke lide Georgina,
men jeg ville vinde.
På mit signal!
Kom så, Beauty!
Hurtigere, Beauty!
Afsted!
Jeg prøvede at lytte...
-Ja! -...men hun pressede mig for hårdt.
Hun var ikke Jo.
Georgina anede ikke, hvad hun havde gang i.
Der er noget galt.
Hendes gang er forkert.
-Uden min sko var det farligt at hoppe. -Kom så!
Men hun tvang mig til at fortsætte.
Kom så. Kom så.
Hurtigere!
Åh gud. Skat, løb!
-Beauty! -Bare rolig.
Det er kun hendes ego, der fik en skramme.
Ubrugelige hest!
Hun humpede ved første sving, men du tvang hende til at fortsætte.
Vidste du, hendes sko var løs?
Egoistiske pige! Du bragte dit og hestens liv i fare.
Georgina. Er du okay?
Gør det ondt?
Kom. Kom med mor.
-Er du okay? -Nej!
Selvfølgelig er hun ikke okay!
Åh, Beauty.
Jeg ved det. Kom.
God pige. God pige.
Hun brækkede ikke benet, mirakuløst.
Personen, der gjorde dette, bør ikke være nær heste.
Desværre vil generne være evige,
-Men der er en operation, hvis... -Nej, nej, nej.
Vi bruger ikke flere penge på denne hest.
Jeg sagde, vi ikke skulle have taget en mustang ind i vores stalde.
Send den tilbage.
Det... kan du ikke gøre, mor. Jo...
Jeg kan gøre, hvad jeg vil, George. Og hold dig fra tyendet.
-Tyendet? -Ja, George. Tyendet.
Jo er ti gange den person, du er.
-Vores tid på Earlshall havde testet os. -George!
Men det havde gjort Jo og jeg stærkere.
Jeg respekterede George for at modsige sin mor.
George!
Han havde arvet hendes gode avl, men ikke hendes ondskabsfulde sind.
Jo havde arbejdet så hårdt, og det var næsten tid til at tage hjem.
Men jeg ville savne Ginger.
Jeg har sparet over $800 sammen, og jeg har regnet på det.
Det burde være nok til at tilbagebetale hr. Gordon,
og hvis jeg fortsætter, kan jeg endelig få hende væk herfra.
Jo.
Vent, hvorfor er du kommet?
Jeg har skrækkelige nyheder.
Birtwick skulle lukkes permanent.
Alle hestene skulle sælges.
Du er min familie.
Det ved du godt, ikke?
Jeg finder dig.
Jeg sparer nok penge op, og så finder jeg dig.
Mit hjerte stoppede. Mine ben blev følelsesløse.
Det lover jeg.
Jeg kunne knap nok trække vejret.
Forlod Jo mig?
-Jeg græd. Jeg skreg. -Vent!
Vent! Beauty!
Jeg slog mine hove mod traileren for at få dem til at stoppe.
Men det var for sent.
Det eneste, jeg kunne gøre, var at se tilbage på Jos søde ansigt,
som hun forsvandt fuldkommen fra mit liv.
Tabet af Jo fik min gamle vrede til at komme tilbage.
Jeg begyndte at bide og sparke.
Jeg gjorde alt for at få dem til at sende mig hjem.
-Hej. -Men min plan virkede ikke.
Hvad så, smukke?
Min nye ejer kunne lide min ild.
Jeg troede aldrig, jeg skulle sige farvel til Birtwick. Jeg beklager, Jo.
For et par år siden forelskede jeg mig i en lille mustang,
som vi reddede fra BLM i Nevada.
Han var udsultet, men så smuk.
Jeg kaldte ham Beau.
Det siges, at heste vælger én, og Beau valgte mig.
Jeg trænede ham rigtigt, og han var en perfekt hest.
Jeg græd som et lille barn, da vi gav ham bort.
Kæmpede du ikke for at beholde ham?
Hvis jeg havde kæmpet for alle de heste, jeg har elsket,
ville jeg havde hundredvis.
Jeg vil ikke have hundrede heste.
Jeg vil bare have én.
Jeg får Beauty tilbage, onkel John, uanset hvad.
Jeg blev købt af en mand ved navn Terry
for at hjælpe ham lede efter folk, der for vild i bjergene.
At være tilbage i naturen vækkede gamle minder fra dengang, jeg var vild.
Det virkede som et helt liv siden.
Terry var en stille mand, og god ved mig,
men jeg tænkte stadig, at Jo havde ret.
Vi burde være stukket af sammen, da vi havde chancen.
Så du faldt for en smuk, lille mustang, Terry?
Jeg synes, hun er skøn.
Og hun er mere vant til terræn som dette.
Mit nye liv krævede en anden del af mig.
Jeg måtte være dristigere og mere frygtløs end nogensinde før.
Her er lidt usikkert.
Hun kan godt. Kom så.
Kom så, min modige hest.
Terry, stop. Det er for stejlt.
Jeg brugte to år i bjergene med Terry...
...og vi foretog mange tapre redninger.
Det var hårdt og ensomt arbejde...
...men jeg lærte nye ting om at være uselvisk.
Terry og jeg satte vores livet på spil hver dag for folk, vi aldrig havde mødt.
Sådan. Sådan.
Hvis Jo kunne se mig nu, håbede jeg, hun ville være stolt.
Hey! Hjælp mig!
Hæng i!
Hold fast!
-Skynd dig! -Jeg kommer!
Mit ben sidder fast!
Jeg stod så godt fast, jeg kunne...
...men strømmen i floden var så stærk.
Jeg har dig!
Men Terry var fast besluttet på at redde manden, og det var jeg også.
Hold fast! Jeg kommer!
Kun én gang i mit liv havde jeg set en flod løbe over,
-og den ødelagde alt på sin vej. -Jeg beder dig!
Mit ben sidder fast! Jeg kan ikke bevæge det!
Vandet kom for hurtigt ned ad bjerget.
-Du er nødt til at hjælpe mig! -Okay.
Han måtte skynde sig.
Hold fast!
Kom så!
Vi ville ikke klare den.
Red dig selv, min pige.
Jeg vidste ikke, om en mustang havde løbet fra en flod før...
...men jeg ville prøve.
Kom så!
Enhed 5 på vej. Anmoder om backup.
Vi gjorde det.
Jeg havde aldrig galopperet så hurtigt, som jeg gjorde den dag.
Vi må få dig på et hospital.
Og jeg var stolt over at være Terrys partner.
Bare rolig, hr. Vi tager os af hende.
Tanner, tag hestens seletøj og saddel af
og sørg for, hun har nok at drikke.
Hun var en helt i dag. Lad os komme afsted.
Jeg tror også, Jo ville have været stolt af os.
Du godeste, min pige. Du er brandvarm.
Okay. Kom.
Som den frysende flod, løb den kolde luft ned i mine lunger.
Men manden vidste intet om heste.
Så han efterlod mig uden mit tæppe.
Mine ben begyndte at ryste så meget, jeg ikke kunne stå.
Jeg blev kold overalt.
Nej. Nej, dumme knægt.
Dumme knægt.
Min tapre hest.
Kom, min pige. Rejs dig. Rejs dig.
Det er kolik. Hendes lunger er betændte. Jeg har givet hende smertestillende.
Lad os håbe, hun er stærk nok til at klare sig.
Terry blev hos mig hele natten, som mit sind blev sløret.
Jeg kæmpede for at holde mig vågen...
...men jeg kunne mærke min ånd miste taget.
Og så ... så jeg Jo.
Hæng i for mig.
Jeg finder dig.
Det lover jeg.
Jeg finder dig.
Jeg elsker dig, Beauty.
Jeg ved ikke, om det var en drøm...
...eller om Jo havde formået at finde mig.
Du står op.
-Terry var en god mand. -Åh, min pige. Du står op.
Men han var blevet ældre, ligesom mig.
Han besluttede at pensionere sig.
Så jeg blev solgt igen.
Jeg blev sendt til et sted så langt ude på landet,
at bønderne stadig brugte gammelt værktøj.
Han havde lovet Terry, han ville passe godt på mig, men bonden løj.
Når jeg havde lyst til at give op,
kom noget, min mor havde sagt, altid tilbage til mig.
Da hun sagde, at det var umuligt at knække en mustangs ånd...
...og at hvis alt blev virkelig svært...
...så skulle jeg lukke øjnene og drømme om gode ting...
...og så ville det gode vende tilbage.
Jeg drømte om Jo.
Jeg huskede tilbage på, da vi var unge ... og frie.
Men det var så længe siden.
Ville hun overhovedet huske mig?
Jeg forsøgte at forestille mig, hvor Jo kunne være lige nu.
Kære onkel John.
Vinteren i byen er virkelig smuk.
Jeg har taget ekstra vagter,
og jeg har næsten sparet nok penge op til at købe Beauty tilbage,
men nu kan jeg ikke finde hende.
Det er, som om hun er forsvundet.
Jeg vidste, det blot var endnu en drøm,
men nogle dage, når jeg troede, jeg næsten kunne høre Jos stemme,
så vrinskede jeg så højt, jeg kunne, i tilfælde af, at hun også kunne høre mig.
Jeg stopper aldrig med at lede. Kærligst, Jo.
Det var næsten syv år siden, at jeg sidst havde set Jo.
Vi købte en hest.
Men håb kan være en meget kraftfuld ting, hvis man formår at holde fast i det.
En smule mere udaset, end vi ønsker, hva', Jerry?
Dolly valgte hende faktisk.
Hun er smuk inde bagved. Hun er bare træt.
Du har ret, skat. Man skal aldrig skue hesten på hårene.
Min nye bås var den mindste, jeg havde haft.
Rolig nu. Sådan.
-Og der var ingen græsmarker i syne. -Sådan.
Kun beton og mure.
Lad os få hende på plads.
Jeg var bange for at være alene dér.
Dolly mindede mig om Jo, og hun havde en venlig hånd.
Det er okay.
Som om hun vidste præcis, hvordan man beroligede mig.
Sænk farten omkring hestene.
Hun må have været en fantastisk hest, da hun var yngre.
Det bliver hun igen med god behandling.
Hvad synes du, vi skal kalde hende, Jer?
Jeg tænkte Jackie, efter den gamle. Hvad synes I, folkens?
Hvad med Lady? Fordi hun er så elegant.
Så tilhører navnet hende.
Glimrende idé, Dolly. Så kalder vi hende Lady.
Lady.
Tag dig god tid. Du har ikke travlt.
Vognen var sær at trække i starten...
...men Jerry tvang mig ikke.
Jeg begyndte at holde af parken og alle ansigterne i den.
Jeg vidste, jeg var kommet til byen af en grund.
Det var utroligt, hvor mange mennesker besøgte dette sted.
-Tusindvis. -God pige.
Så jeg var sikker på, at jeg nok skulle finde Jo.
Jeg savnede hende så meget, at jeg begyndte at se hende overalt.
Rolig nu. Hvad sker der, Lady?
Leder du efter nogen?
Gå videre.
Men jeg opgav ikke håbet.
Jeg vidste i mit hjerte, at jeg ville finde hende.
Hver dag ledte jeg.
Jeg kendte den hest.
Det var Ginger.
Jeg kunne ikke tro, hvor meget hun havde ændret sig.
Gingers engang kraftfulde krop var det rene skind og ben.
Ilden og livet i hendes øjne var blevet erstattet af en dyb sorg.
Hun fortalte mig, hun havde vundet mange præmier for George,
men da han rejste for at gå i skole,
havde hans mor solgt hende uden at fortælle ham det.
-Hey, hvor meget for en tur? -Jeg klarer den, drenge.
Mens mit mustang-hjerte kunne udholde det hårde liv
ved blot at håbe på at se Jo igen...
...vidste jeg, at Ginger ikke havde nogen at håbe på længere.
Jeg vidste også, det var sidste gang, jeg ville se hende igen.
Okay. Kom.
Jeg glemmer aldrig Gingers sidste ord til mig.
Hun sagde, at Merrylegs og jeg var de eneste venner, hun nogensinde havde haft.
Videre.
Beauty?
Videre, Lady.
Sådan. Sådan.
Tak, fordi du kom igennem en hård aften. Du er en god...
Jeg er okay. Jeg er okay.
Men Jerry var ikke okay.
Kulden var kravlet ind i hans lunger, ligesom da jeg var syg.
Hej, smukke.
Flot hest.
Lægen sagde, at Jerry ikke kan køre resten af vinteren,
måske endda indtil foråret.
Vi har brug for pengene.
Jeg kan sætte hende i min rotation.
Okay.
Efter jeg blev taget fra Jo,
troede jeg ikke, mit liv kunne blive værre...
...men jeg tog fejl.
Stille og roligt. Kom så. Det er okay.
Stalden lugtede af mug og gammelt hø.
Hestene var ondsindede grundet dårlig behandling.
Jeg kunne ikke forestille mig, hvad de nu ville med mig.
Buenas noches, Lady.
Rotationen betød, at jeg var i gang dag og nat.
Jerry havde været rar,
og de fleste kuske var som ham,
men ikke alle mennesker er gode.
Kom så.
Jeg vidste, det var Ginger.
Hun havde omsider fundet fred.
Hvordan kunne nogle mennesker ikke forstå, at heste kan mærke det samme, som de kan?
Jo vidste, jeg kunne føle kærlighed og sorg.
Hvad er der med dig? Kom så!
Men andre mente, at en hests liv ikke var noget værd.
Som om det intet betød.
Og det knuste mit hjerte.
Hvad blev der af dengang, en hest kunne arbejde 8-10 timer om dagen?
Det var for mange timer, Tom,
hvilket blev bekræftet af, at din hest lå ude på gaden i går.
Midtown Stalde.
Niks. Ingen sort hest i min lade.
Ja, jeg så avisen. Ja, det er skrækkeligt.
Du var sikkert hermosa i sin tid.
Det betyder smuk.
Klart. Jeg forhører mig.
New York Examiner HJERTESORGER HOS EN FALDEN HEST
Du er en berømt hest nu. Se?
Hun er værdiløs.
Jeg har en fyr, der kan tage... Du ved, tage sig af hende.
Ja, men hvis du sætter hende på græs, ville hun komme sig på et par måneder.
Det er ikke pengene værd.
Nej.
Midtown Stalde.
Nej, frk. Jeg beklager. Jeg ved intet om den hest.
Så skrækkeligt. Klart, klart. Jeg forhører mig.
Endnu mere grund til at skille sig af med den.
Hey, hvad laver du deromme? Kom tilbage til arbejdet.
Ja, hr.
Hr. Skinner, tak fordi du kommer.
Jeg har masser af land. Jeg kan tage alle dem, du kan give mig.
Her er den første. Hun er blevet halt.
Forbenet. Hun vejer omtrent 550 kilo.
Dette er prisen, vi blev enige om, og her er den anden, vi talte om.
Hvad, derovre?
Hende bør du gladeligt tage. Har vi en aftale?
-Absolut. -Storartet.
-Lad mig tage dig med ind på kontoret. -Hør nu.
-Hvis du har flere, så ring bare, okay? -Klart.
Jeg vidste, der var noget slemt på vej...
...men jeg havde mere ondt af den lille hoppe,
der var så udmattet, hun var ligeglad med, hvad der skete med hende.
Jeg gad vide, om nogen havde elsket hende, som Jo havde elsket mig.
Og jeg ønskede, at jeg så hende en sidste gang.
Hej.
En hvid stjerne. Ja, det har hun.
Lad os skynde os. Jeg kan ikke lide at omgås disse bæster.
-Hvilken én? -Det er hende der.
Hvad fanden? Gå så tilbage derind.
Stå stille.
Jeg vidste, de var kommet efter mig.
Men hvis det virkelig var slutningen, ville jeg ikke gøre det nemt for dem.
Tilbage, hest!
Jeg var en mustang, stærk og stolt og vild.
Og jeg ville forsvare mig selv indtil mit sidste åndedræt.
-Det ville Jo have ønsket. -Tilbage, hest!
Det ville min mor også have.
Du godeste, hvordan blev det her godkendt?
Lad os se noget ID, gutter.
Vi har hørt rygter om forsvundne heste.
Kom. Lad mig se.
Kom så.
-Du skal med ind. -Det er forkert.
-Lad os afgøre det. -Seriøst? Stop.
Det er lige meget, frue. Okay? Bare...
-Jeg beder dig... -Lad pigen gå!
Seriøst.
Beauty?
Er det dig, min pige?
Det er okay.
Det er mig.
Det er Jo.
Var det bare endnu en drøm?
Åh, min Beauty.
Jeg lovede, jeg ville finde dig.
Det var virkelig hende.
Min Jo.
Min Beauty.
Det var den lykkeligste dag i mit liv.
Omsider forstod jeg, hvad det var, der havde holdt Jo og jeg forenede.
Det var, fordi vi delte den samme mustang-ånd.
Jeg er så stolt af dig.
Vi har ledt længe efter dig, Beauty.
Bare rolig. Dine venner kommer med os.
Adiós, hermosa.
Lad os tage hjem.
Jeg kunne dufte salten i luften igen.
Jeg skulle omsider hjem.
Velkommen til BIRTWICK STALDE Heste- og dyreinternat
Jo havde gjort det.
Jeg havde aldrig før set så sjov en lille hest,
med undtagelse af ... Merrylegs! Og han havde en familie.
Husker du din gamle ven? Jeg fandt ham, mens jeg ledte efter dig.
Du er hjemme.
Anna.
Dette ... er Beauty.
Vil du sige hej?
Hej.
Vil du røre hendes mule?
Den er meget blød.
-Hun bider mig. -Nej, det gør hun ikke.
Vi har oplært hinanden godt...
...for længe siden.
Jeg troede, du sagde, hun var vild.
Det var hun ... engang.
Så vild, som man kan være.
Hun reddede mit liv.
Hvordan kan en hest redde en person?
Det ville jeg elske at fortælle.
Da jeg voksede op,
skete der noget, der ændrede mit liv ... for evigt.
Og Beauty er faktisk årsagen til, jeg startede stedet her.
Jeg var så stolt af, hvem hun var blevet.
Giv ham et godt klap. Og sig "tak."
Tak.
Husk altid at sige tak.
Velkommen hjem, Beauty.
Hjem.
Jeg var omsider tilbage, hvor jeg hørte til.
En vis hest fortalte mig engang...
...at en mustangs ånd aldrig kan knækkes.
At den er stærk som havet...
...og lever evigt, som vinden.
Det tog mig længe at indse, hvorfor det var sandt,
men nu ved jeg, at det er, fordi en sand mustang
aldrig opgiver håbet... eller kærligheden.
Og som mine sidste øjeblikke fandt mig,
og jeg galopperede mod himlen...
...indså jeg, at min mor havde ret.
Det føltes virkelig som at flyve.
Tekster af: Jonas Kloch