Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Hirveää.
Kuinka moni vielä kuolee?
Mitä on tehtävissä tuollaisen lujuuden edessä?
Lucifer saa heidät vaikenemaan.
Vaikka repisimme heidät kappaleiksi, he eivät paljasta sapatin saloja.
Entä jos sapattia ei olekaan?
Entä jos se on vain unta?
Jos se on vain unta,
miksi niin moni nainen näkee samaa unta?
Kolme eilisiltaista mukaan lukien teloituksia on tehty yhteensä 77.
Satamakaupungit ovat vielä jäljellä.
Merimiehet…
Merimiehiä ei ole näkynyt aikoihin.
Pelkästään naisia.
Tervetuloa, arvon tuomari. Olen isä Cristóbal de Azpilikueta.
Urtubin herra uskoi tehtäväkseni…
Arvon tuomari, olen isä Cristóbal de…
Välskäri.
Anteeksi.
Olen isä Cristóbal de Azpilikueta.
Palveluksessanne. Urtubin herra uskoi tehtäväkseni palvella teitä.
Isä.
Tuomari on uupunut.
Toivottavasti huoneet ovat valmiit.
Menkää.
Tuomari… -Minne majoitan kaikki?
Sotilaat voivat nukkua tallissa. -Mutta hekin syövät!
Kuka maksaa viulut?
Hänen majesteettinsa.
Kuule kaiku lokkien
Kun Ternuaan käyt
Merellä vaara uhkaa
Sydämissämme suurempi vaara on
Merellä vaara uhkaa
Ota oikeanpuoleinen.
Onko isäsi vienyt sinua Ternuaan? -Hän ei voi.
Eikö hän ole johdossa?
Etkö tiedä, etteivät naiset voi purjehtia?
Voivathan. Sinä se et tiedä mitään.
Oletko koskaan purjehtinut? -En, mutta María on.
Oletko purjehtinut? -En.
En ole.
Ei María-siskoni. Se toinen.
Vaaleatukkainen Maríako? Hän on ystäväni. Kysyn häneltä.
Lokki-María.
Ihmiset kutsuivat häntä siksi, koska hän juoksi aina rantaa pitkin.
Hän juoksi ja huusi.
Mitä hän teki, Olaia?
Haluan lähteä Ternuaan!
Ana, miten voit kertoa niin paljon hupsuja tarinoita yhdessä päivässä?
Ojentaisitko hamppukerän?
Mies vei hänet metsäaukiolle…
Sinnekö, minne teimme nuotion? -Niin.
Isäsi kertoi hänelle: "Mene korkeimmalle oksalle."
"Ylemmäs, lokki, ylemmäs.
Ylemmäs."
Ana, María, menkää sisään.
Etsimme Ana Ibargurenia, María Ibargurenia, Maider Aguirrea -
ja Olaia Isasia.
Miksi?
Mikä hätänä, isoäiti?
Mikä nimesi on?
Älä liiku!
Nappaa hänet!
Juoskaa!
Menkää perään! Ottakaa kiinni!
Älä liiku!
Napatkaa hänet!
He pakenevat. Tuonne päin!
Hänen silmänsä!
Emme ole tehneet mitään väärää. -Katsokaa alas. Seinää vasten!
Älä liiku.
Teen sen itse.
No niin, katso. Rauhoitu.
Älä katso minua.
Rauhassa. Noin.
Missä Katalin on?
Tämä on erehdys. He ottivat kiinni väärät ihmiset.
Ei. Olemme täällä sinun takiasi.
Mitä?
Sinä ja vuohesi!
Vuohiko? -Jos se ei ole syy, niin mikä?
Ei vuohi voi olla syynä.
Mikä sitten?
Seinää vasten!
Päät alas. Kaikki seinää vasten!
Maider Aguirre.
Hän.
Katso alaspäin.
Katalin, missä olit?
En tiedä. -Etkö tiedä?
Mitä he tekivät?
He kyselivät.
Mistä?
Sinusta.
Anasta ja minusta?
Teistä kaikista.
Mitä sanoit?
Totuuden.
Minkä totuuden?
He haluavat tietää, miksi kävimme metsäaukiolla.
Mitä teimme siellä. Missä kävimme.
Mitä muuta?
Miten sinne pääsee.
Minun piti selittää monta kertaa.
Minun piti piirtää kartta.
Kaikki tietävät tien aukiolle. Ei meitä sen takia tarvitse vangita.
Joku näki meidän menevän sinne.
Kuka?
En tiedä.
Mistä siis kiikastaa?
En tiedä.
Katalin…
Sitten he kysyivät minulta kysymyksiä,
jotka olivat… -Millaisia?
En tiedä.
Mieti.
He kysyivät, miten palasimme kotiin yöllä.
Mitä muuta? -En tiedä.
"En tiedä." Mitä hittoa he kysyivät?
Kun he tajuavat, ettemme ole tehneet mitään väärää, he vapauttavat meidät.
Mitä sinä teit?
He päästävät meidät.
Miksi minä?
Rauhoitu. He päästävät meidät.
Katalin, kuka kuulusteli sinua?
En tiedä.
Jos sanot noin vielä kerran…
Etkö tiedä, miltä he näyttävät?
En nähnyt heitä.
Olivatko he piilossa?
Eivät.
Mutta kun katsoin heitä, he löivät minua tänne.
Kaikki seinää vasten.
Tämä on erehdys.
En ole tehnyt mitään väärää. Olen Olaia Isasi. Olen kutoja…
Olaia Isasi.
Ei…
Jos tämä koskee vuohta, palautimme sen.
Halusimme vain maitoa. -Mitä nyt?
Emme tehneet mitään.
Lopeta, Maider!
Maider, rauhoitu!
Rauhoitu, Maider!
Maider!
Haluatko, että rauhoitun?
Tuo ämmä kieli meistä. -Mitä sanot?
Maider, lopeta. Ole kiltti. -Kuulit kyllä.
Mitä hän täällä tekee?
Hän tunnusti -
rikoksen.
Minkä rikoksen?
He eivät kertoneet.
Uskoitko heitä?
Oletko koskaan miettinyt,
miksi se pikkutyttö halusi yhtäkkiä ystävystyä köyhien kutojien kanssa?
Mitä hän hyötyisi lukkojen taakse joutumisesta?
Oletetaan, että Katalin on tehnyt jotain pahaa.
Jotain kauheaa.
Ennen kuin hän jää kiinni, hän ystävystyy kanssamme -
ja sanoo, että teimme sen tai että pakotimme hänet siihen.
Entä sinä? Miksi palasit näin pian?
Mitä sanoit?
Syytätkö minua?
Olemme tunteneet aina. Olen aina puolustanut sinua.
Hän ei syytä sinua, Maider.
Katso tätä tyttörukkaa.
Pystyisikö hän moiseen kamaluuteen?
Tuollainen enkeli.
Maider syytti meitä kaikkia. -Mistä sinä puhut?
Ana Ibarguren.
Mitä Maider sanoi?
Olaia! Mitä Maider sanoi?
Että olemme -
noitia.
Mitä?
Noitia!
Noitiako?
Isä Cristóbal, tunsitte meidät jo lapsina. Emme ole noitia.
Täällä puhutaan espanjaa.
Isä Cristóbal, tiedätte, ettemme ole noitia.
En ole noita. -Katso muualle.
En ole noita.
Jos et ole, mistä tiesit, että kysyisin?
Kysyitte samaa muilta.
Jos he ovat noitia, miksi sinäkin olisit?
En sanonut olevani.
Miksi et?
Onko se salaisuus?
Koska en ole.
Ja mikä on -
noita?
Ettekö tiedä?
Kysyn sinulta.
Miten tiedät, ettet ole sellainen, jos et tiedä, mikä se on?
Noita satuttaa muita.
Etkö ole koskaan satuttanut muita?
En sillä tavalla.
Millä tavalla satutat muita?
En ole lumonnut ketään.
Kysyin millä tavalla?
Miksi sanotte, että olen noita?
Sanoinko, että olet?
Kuka sanoi, että olet?
Sanoinko?
Ette sanonut.
Sinä sanoit sen.
Yksi kumppaneistasi, Olaia Isasi, on jo tunnustanut.
Haluatko lukea?
Toinen kappale.
Etkö? Luen sen sinulle.
"Ana lumosi meidät.
Hän pakotti meidät kutsumaan Beelzebubia, Saatanaa, Astarothia,
Abaddonia, Belialia…"
Häijy hymy. -Kirjattu ylös, arvon tuomari.
Yritätte saada meidät uskomaan saman tarinan.
Jalat säädyttömässä asennossa.
Kirjattu muistiin.
Ehkä asia on päinvastoin.
Saatat olla uhri, jonka he lumosivat.
En ole lumonnut enkä tullut lumotuksi. -Etkö?
En. -Mitä olet tehnyt?
En tee mitään.
Etkö tee mitään?
Teen muita asioita.
Mitä asioita?
Meistä on mukavaa käydä kävelemässä. -Onko?
Kuten kenestä tahansa. -Mitä muuta?
Pidämme metsistä ja kallioista.
Joskus illan tullen palaamme kuunvalossa. Se on helppoa, jos tuntee tien.
Tanssitteko te?
Joskus. -Kenen kanssa?
Itseksemme. -Ilman miehiäkö?
Miehet ovat merillä. -Kenelle te tanssitte? Hänellekö?
Kenelle?
Hyvä on. Palataan alkuun.
Kerroit tosiasiat, muttet totuutta.
Kerroinhan.
Et.
Tein johtopäätöksen.
Mitä se tarkoittaa?
Tuomari tietää ajatuksesi paremmin kuin sinä.
Kerro minulle kaikki -
sapattirituaalista.
En tiedä, mikä se on. -Tiedätpä.
Tunnustit juuri.
Tarkoitatko juutalaisrituaalia?
Noitien sapattia.
Ketä kutsutte? -Mitä?
Ketä te kutsutte?
Ylistättekö Jumalaa?
Kyllä.
Jumalaako te haluatte lämmittää suudelmienne palolla?
"Emme halaja mitään muuta lämpöä."
"Emme halaja muuta lämpöä kuin suudelmiesi lämpöä."
Se on vain vanha laulu.
Mitä vikaa siinä on? -Laula.
Laula kutsu.
Laulanko sen nyt? -Laula.
Kuule kaiku lokkien
Anteeksi.
Voisitteko kertoa, mikä noitien sapatti on?
En.
Kukaan ei ole nähnyt sitä.
Luulet kai olevasi nokkela.
Laula kutsu.
Se oikea.
Kysyikö hän sinultakin sapatista?
Syljin isä Cristóbalin päälle, ja he toivat minut tänne.
Hän huusi minulle: "Sapatti!"
Niin hän sanoi minulle. -Mitä?
Hän käski muistella sapattia.
Miten voi muistaa jotain, mitä ei tiedä?
Muistimme valehtelee.
Mieli valehtelee.
Joku teistä on kuulemma taikonut muistini,
jotten muistaisi sapattia.
Ja että tarjositte minua Luciferille.
Kuka Lucifer on?
Paholainen.
Saitte minut kuulemma kokemaan hienoja asioita sapattina.
Onko se totta?
Ana, María.
Ana.
Ana, María.
Ana.
Ana, kuuntele. Tule tänne.
Ana, tule tänne. Äkkiä.
Oneka, ole hiljaa.
Mitä teet täällä? -Teidän on paettava.
Mene pois. He kuulevat.
Teidän täytyy paeta. -Mutta miten?
On keksittävä keino. Teidän täytyy lähteä.
Isoäitisi…
Mitä sinun piti sanoa?
Oneka…
Oneka.
Isoäitisi piilotti minut taloonsa.
Hän tuli -
etsimään sinua. He hakkasivat hänet ja lähettivät matkoihinsa.
Loukkaantuiko hän?
Ei vakavasti.
Onko siinä kaikki?
Isoäitisi -
kertoi,
että hänen ystävänsä sanoi torilla,
että naisia pidätetään,
viedään kukkulan laelle,
sidotaan -
seipääseen -
ja poltetaan -
elävältä.
Pidä huolta itsestäsi, rakkaani. Voi hyvin.
Täytyy vain odottaa seuraavaa täysikuuta.
Merimiehet palaavat aina muutamaa päivää ennen täysikuuta.
Vesi on silloin sopivan korkealla.
Viime vuonna isäni palasi kaksi viikkoa myöhemmin.
Jos María sanoo niin, se on totta.
Katalin luulee, että aikaa kului enemmän,
koska kaipaa aina isäänsä.
Mitä tarkoitat?
Että mieleni johtaa minua harhaan?
Siksi en muista sapattia.
Tämä ruoka -
maistuu paskalta.
Se on etovaa.
Lara-rouva kuulee.
Hyvä. Oppiipahan sitten.
Olemme olleet täällä 4 kuukautta, mutta tuntuu kuin olisi kulunut vuosia.
Loppuuko tämä koskaan?
Isä, olemme uuvuksissa.
Joissakin kylissä oli otettava aitat -
ja myllyt käyttöön, koska tyrmät olivat täynnä.
Turmeltuneisuus on niin tavallista,
että meidän oli teloitettava -
kolme pappiakin.
Siellä oli kristillinen messu päivisin ja musta öisin.
En ymmärrä, miksi Baskimaalla on enemmän noituutta kuin muualla.
Täkäläiset ovat arvaamattomia kuin meri.
Meri, tuo tie vailla teitä. Sinne miehet katoavat.
Isäni oli merimies. Mutta meri vei hänet.
Siksi syömme enemmän lihaa kuin kalaa.
Aivan.
Hän antoi minulle usein selkään.
Rangaistukset pitävät paheet aisoissa.
Meri, tie vailla teitä, missä…
Mitä paheita? -Lihanhimon.
Sinun, minun.
Muutama vain.
Vain jos on pakko.
Naiset viettävät puolet vuodesta yksin. He ovat alttiita vaikutuksille.
Olemme kolmen kuningaskunnan, vuorten ja meren rajalla.
Tänne ovat tunkeutuneet niin muslimit kuin juutalaisetkin.
Vääräuskoiset yrittävät hyötyä köyhyydestä ja oppimattomuudesta -
ja turmella kansaa.
Eikä siinä kaikki.
Lähetyssaarnaajien karkottamat pakanademonit -
piiloutuvat valaanpyyntilaivoihin päästäkseen kristittyjen maille.
Siksi siunaan joka ikisen lähtevän ja saapuvan laivan.
Isä. -Niin?
Pyytäkää heiltä leipää. Ehkä siitä on apua.
Anna meille leipää.
Tuo leipää.
Kauanko todisteiden keräämiseen menee?
Kuusi tai seitsemän… -Päivääkö?
Vääräuskoista.
Karvaista.
Tarvitsen kaksi päivää. -Kaksi päivää.
Tuomio täytyy laatia.
Kuten haluatte.
Kaksi päivää todisteiden keräämiseen.
Sitten julistan tuomion. Teloitus on seuraavana päivänä.
Laittakaa vaunut valmiiksi.
Iltapäivällä.
Baskikärpäset…
En kyseenalaista menetelmiänne, mutta ette ole kysynyt heiltä kirouksista.
En ole itse nähnyt sellaista, mutta kyläläiset kertovat kaikenlaista.
Lampaat lakkaavat tuottamasta maitoa.
Urtubin herran sato,
raskauksia keskeytetty tieten tahtoen.
Hänen majesteettinsa ei lähettänyt meitä ratkaisemaan kylän vitsauksia.
Taistelemme Saatanan lahkoa vastaan.
Tunnetteko rouva Troffean tarinan?
Strasbourgin kaupungissa Herran vuonna 1518 -
rouva Troffea alkoi tanssia.
Jumala kirosi kaupungin, koska se oli antautunut Lutherin harhaopeille.
Ihmiset tulivat hädin tuskin toimeen ja kärvistelivät kurjuudessa.
Eräänä aamuna -
rouva Troffea vei poikansa Reinjoelle -
ja hukutti tämän omin käsin,
ettei tämä kituisi kuoliaaksi nälkiintyneenä ja kuolion kourissa.
Samana iltapäivänä -
hän alkoi tanssia.
Hän tanssi -
päivin ja öin,
kunnes kuoli.
Ihmiset janosivat kauheaa huvitusta ja kerääntyivät katsomaan.
Mutta yleisö ei tiennyt voivansa itse joutua kauhun keskiöön.
Pian 153 ihmistä tanssi aukiolla päivin öin.
Sotilaat eivät mahtaneet mitään, sillä hekin tanssivat.
Virkamiehet eivät voineet jaella määräyksiä, koska hekin tanssivat.
Manaajat eivät voineet suorittaa rituaalejaan, koska hekin tanssivat.
Kuin portot.
Strasbourgin tanssivitsauksessa kuoli 359 ihmistä.
Ei ole vaarallisempaa asiaa kuin tanssiva nainen.
Kammottavimmat ja säädyttömimmät tanssit -
tanssitaan metsissä, sillä ne ovat salaisia.
Vain Lucifer palvelijoineen tietää niistä, koska vain he -
ovat viettäneet sapatin rituaaleja.
Jos heitä ei pysäytetä pian,
ne häijyt noidat kääntävät maailmankaikkeuden järjestyksen.
Ylemmäs.
Isä…
Pidä huolta itsestäsi.
Voi hyvin.
Katso alaspäin.
Katso alaspäin,
noita.
Olette noitia.
Ah, sapatti.
Olen noita.
Olaia on oikeassa.
Harhautamme häntä.
Puhummeko hölynpölyä?
Pilkkaammeko häntä?
Kerro hänelle sapatista.
Mikset kuuntele minua? Jos tunnustamme, meidät poltetaan.
Meidät poltetaan silti.
Hän on varma syyllisyydestämme.
Miten voit olla niin varma?
Hän sanoi niin. Minun piti laittaa nimi alle.
Jos meitä pidetään syyllisinä, miksei meitä ole tapettu?
Hän haluaa tietää lisää. Kerrotaan, mitä hän haluaa tietää.
Vain siten saamme lisäaikaa.
Aika ei riitä.
Meillä on aikaa. Täysikuuhun on viikko aikaa.
Yksi viikko. Harhautammeko häntä pelkillä puheilla?
Mahdotonta.
Eikä ole. Vannon sen.
Mitä tiedät sapatista?
Siihen kuuluu tanssia ja laulua.
Lapsia uhrataan.
Niinkö sinulle sanottiin?
Paholainen on herätetty. Lucifer!
Tiedän vain yhden, joka voi puhua tauotta päiväkausia.
Niinkö?
Montako tarinaa kerromme?
Meitä on kuusi.
Jos jokainen puhuu päivän ajan, se riittää.
En pysty. En edes tuntia.
Pystymme siihen!
Keksitään jokaiselle tarina!
Esimerkiksi sinä -
olisit hukuttanut merimiehet, joista et välitä.
Tietenkin! Olen paikan ainoa noita.
Ei. Teemme kaikki samoin.
Marían vatsassa on tulikärpäsiä.
Ja hän nai Luciferia!
Niinkö?
Niin. Oletko huomannut, miten he katsovat meitä?
Ana.
En muista mitään.
Mitä sanon?
Kerrot Lokki-Marían tarinan.
Aina kun Lokki-María valitti siitä,
ettei päässyt merimiesten mukaan Ternuaan,
isäsi sanoi hänelle:
"Olet vielä liian nuori kasvattamaan siipiä.
Mutta ensi vuonna ne kasvavat. Menehän nyt siitä."
Hän pyysi ystäviään -
katsomaan selästä,
ovatko siivet jo alkaneet kasvaa.
Mutta eräänä päivänä sanoin hänelle:
"Tule tänne, tyttö."
Vein hänet metsäaukiolle.
Mutta tämä on salaisuus.
Meidän salaisuutemme.
Pakotin hänet kiipeämään maailman korkeimpaan puuhun.
Korkeimmalle oksalle.
Sanoin hänelle:
"Irrota toinen käsi."
Ja María irrotti.
Sitten sanoin:
"Irrota toinen jalka."
Sitten: "Irrota toinen käsi."
Ja María -
irrotti toisen käden -
ja -
Putosiko hän? Kuoliko hän?
Ei.
Hän lensi.
Hän lensi pois.
Menikö hän sapatinviettoon?
Kuuntele.
Hän vie tuomarilta järjen.
Maider…
Hengittääkö hän?
Olaia? -Hämähäkinseittiä! Äkkiä!
Nopeasti! -Mitä sanoit, Olaia?
Mitä?
Mitä he kysyivät? Eivätkö mitään?
Ana kiltti. -Tästä on meille apua.
Rauhoitu.
María Ibarguren.
Olen noita.
Niin minäkin.
Näytä Luciferin merkki.
Tule nyt.
Voit välttää kärsimyksen.
Hän ei merkinnyt minua.
Merkki on kivuton.
Jos huudat, kun he pistävät sinua,
he jatkavat…
Miksi luottaisin neuvoihinne?
Onko sinulla valinnanvaraa?
Jos vielä puhutte tuota pirullista kieltä, joudutte itse syytettyjen penkille.
Onpa outo kieli!
Maalaiskieli, jota puhutaan eläimille. Murre.
Murteet ovat kieliä, joita käytetään salailuun.
Merkitsen muistiin.
Tässä.
Missä?
Tässä.
Hänen merkkinsä.
Turha toivo.
Anteeksi. Erehdyin. Anteeksi.
Näin käy aina.
Paha haluaa piilottaa jälkensä.
Ellei hän piilota sitä hiusten alle, hän piilottaa sen häpyalueelle.
Jopa nenän sisään tai tänne.
Se on käsivarressa.
Missä?
Tässäkö?
Kuule kaiku lokkien
Kun Ternuaan käyt
Merellä vaara…
Ei se ole se, hän kärsii. -Ei hän kärsi.
Hän kiemurtelee mielihyvästä.
Merellä vaara uhkaa
Sydämissämme suurempi vaara on
Aivan kuin puu Juuret maassa
Ja oksat merta kohti
Tässä on henkeni
Jos jätät minut tänne
Tässä on henkeni
Jos jätät minut tänne
Sieluni syvään kaivoon
Purjehdi, rakkaani
Käy luonani joka ilta
Kuuntele.
Hän kutsuu isäntäänsä.
Käy luonani joka ilta
Avaan oven sinulle
Ternuasta tähän satamaan
Metsästä kallioille
Emme halaja muuta lämpöä
Kuin suudelmiesi lämpöä
Emme halaja muuta lämpöä
Nouse ylös.
Vannotko kieltäväsi isäntäsi?
Vannon.
Tästä lähtien puhut totta.
Istu alas.
Minä olen noita.
Olen ainoa noita.
Minä lumosin heidät.
He eivät edes tiedä, mitä heille tapahtui.
Miten se on mahdollista?
Ettekö usko?
Uskoakseni minun pitää tietää, mitä tapahtui.
Katse alas.
Katso minua.
Yö oli sysipimeä.
Kylvin kupariammeessa.
Kauhea vanha rouva ilmestyi liekeistä.
En ollut nähnyt häntä ennen.
Sivelikö hän sinua voiteella? -Siveli.
Sitten -
tunsin jotain kehossani.
Voiman.
Se oli sapatin kutsu.
Koska siskoni ei halunnut tulla mukaani,
muutin hänet…
On kylmä.
…lampaaksi.
Paholaisen lampaaksiko?
Siskosi lampaana. Onpa erikoista.
Hän varmaankin halusi miellyttää pahaa viattomuuden symbolin ruumiillistumalla.
Jatka.
Muutin Maiderin aasiksi.
Katalin!
Papin puvussa.
Rienausta! -Isä.
Minun oli pakko muuttaa Oneka vuoheksi, joka oli pukeutunut Urtubin herraksi.
"Tyttökullat, minäkin haluan mukaan juhliin!"
Muutin Katalinin siaksi.
Olitko ainoa ihmisen muodossa?
Olitko alasti?
En.
En. Minulla oli kaunis keltainen mekko.
Koska olen Luciferin valittu.
Missä se mekko on?
Annoin sen sapatin jälkeen Izarolle.
Tuokaa se minulle.
He eivät halunneet tulla.
Olaia!
Hei.
Lähdin heidän peräänsä ja lumosin heidät.
Miten voit, Olaia?
Lumosin heidät huilulla.
Sano kun riittää.
No niin… -Sinun vuorosi.
Annas, kun minäkin.
Metsässä, jyrkänteen lähellä, pidin oikeat pidot.
Loihdin puunrungon kokoisia kinkkuja,
kymmeniä juustoja,
ruukkukaupalla siideriä -
ja viiniä.
Paljon viiniä.
Haluatko sieniä?
Ne ovat sinulle. -Ei.
Yksi, kaksi, kolme!
Onko se hyvää?
Nielimme tammien alla kasvavista sienistä tehtyjä mustia ehtoollisleipiä.
Vietittekö mustaa messua?
Vain minä.
Sanoit juuri, että he olivat mukana.
Niin, koska -
uskottelin heille, että se oli oikea messu -
ja että pappi antoi ehtoollisleivät,
mutta se oli vain illuusio.
Miten loit illuusion?
Savulla.
Savusta -
ilmestyi demoneita.
Jos suljen silmäni, näen heilani.
Katson häntä aina silmät kiinni,
koska hän on ruma.
Ei kasvojen rumuus haittaa,
koska hänellä on iso…
Mitä muuta? Vihreä ja piikikäs?
Nielimme ne, yskimme ne ulos ja nielimme taas.
Nielaisitteko demonit suiden kautta?
Takapuoltemme kautta.
Loihdin esiin valtavan rummun, viulun, pukin kallon ja helistimet.
Ternuasta tähän satamaan
Metsästä kallioille
Emme halua muuta lämpöä
Kuin suudelmiesi lämpöä
Emme halua muuta lämpöä
Kuin lämmön…
Haluatteko, että laulan kutsun?
Emme halua muuta lämpöä
Kirjoita sävelmä muistiin.
Arvon tuomari…
Mitä?
Asteikko on kromaattinen.
Kromaattinen asteikko?
Se voi jatkua loputtomiin.
Entä Lucifer?
Kuvaile hänen ulkonäköään.
Hän pukeutuu mustaan.
Parta,
vaaleat silmät,
komea.
Onko häntää?
On.
Edessä vai takana?
Edessä.
Kuinka iso?
Kuvaile sitä.
Vihreä ja piikikäs.
Etupuolelta se antaa mielihyvää ja takaa kipua.
Yrittikö hän panna sen sisääsi?
Hän veti vyöni auki ja…
Ja…
En osaa kuvata sitä.
Sano se baskiksi.
Ihan totta, en voi.
Se…
Se on liikaa. En voi.
Olen…
Olen uupunut.
En pysty ajattelemaan.
Jatketaanko huomenna?
Onko Pyhän Teresan hurmio ja ekstaasi sinulle tuttu?
Tietysti, arvon tuomari.
Sanotaan: "Näin enkelin -
ihmisen hahmossa,
ja sillä oli pitkä kultapeitsi,
jonka kärjessä -
oli tulta.
Enkeli työnsi sen sydämeeni, ja se upposi sisälmyksiini.
Kun hän veti sen ulos, tuntui, että sisälmykset tulivat mukana.
Se oli niin pehmeä.
Tunsin Jumalan rakkauden,
Jumalan suuren rakkauden.
Kipu oli niin kovaa,
se oli niin -
hurjaa,
että se sai minut vaikertamaan.
Kipu ei ollut -
fyysistä,
vaan henkistä,
vaikka kehokin sai osansa."
Niin. -Tietenkin.
Kyllä, se oli…
Se oli juuri tuollaista, mutta vain…
Se oli voimakkaampaa.
Paljon voimakkaampaa. Se oli…
Se oli…
Se oli tällaista.
Mitä sinä teet? -Anteeksi,
mutta tämä huora yritti lumota sinut silmillään.
Ota se pois. Häivy!
Jatka.
Ja -
me lensimme.
Lensimme kuin lokit.
Oletteko kunnossa?
Tietenkin olen.
Pitäisikö hänen allekirjoittaa tunnustus?
On tullut ilta.
Ryhtykää toimeen.
Asia on kesken.
Allekirjoita se, tyttö.
Kirjoita, Ana.
Eikö muita vapauteta?
Toimit oikein.
Allekirjoita.
Siinäkö kaikki?
Onko tämä ohi?
Tapatteko minut?
Allekirjoita se.
Mitä tapahtui, Ana? -Ei hätää.
Kaikki on hyvin.
Hän uskoo kaiken, mitä sanon.
Luuletko, että noidat valehtelevat?
He valehtelevat tauotta. Ettekö tienneet?
Nainen tunnusti olevansa noita.
Jos noidat valehtelevat aina, kuten sanotte,
hän ei ole noita.
Salazar, ettekö kyllästy keksimään loogisia päätelmiä?
Tarkoitan sitä,
että olemme kuulleet ihmeellisiä tunnustuksia,
mutta ne olivat pelkkiä sanoja,
noitien sanoja.
Ellemme näe sapattia omin silmin,
emme tiedä, onko se totta -
vai pelkkää unta.
Kerro, mitä on tekeillä. Polttavatko he minut?
Minulle ei kerrota mitään.
Mitä he tekevät?
Kukaan ei tee sinulle pahaa.
Mistä tiedät?
Koska olet voimakas.
Mitä hän haluaa piirtää?
Mitä sinulla on,
mutta minä olen menettänyt.
Mitä olet menettänyt? Et edes neitsyyttä.
Mitä olen menettänyt?
Olin ennen kuin sinä.
Nuori,
uhmakas -
ja villi.
Mutta sillä oli kova hinta.
Sitten opin.
Tämä hattu peittää hiuksemme, kuten he määräsivät.
Mutta -
kaikki tietävät, että se näyttää isolta kalulta.
Kukaan ei uskalla sanoa sitä.
Miehet pelkäävät -
pelottomia naisia.
Mikset auta minua jaarittelun sijaan?
Sitähän minä teen.
Mitä hyötyä puhumisesta on,
jos et kuuntele?
Jatkakaa työtänne, rouva.
Näytättekö piirustukset hänen majesteetilleen?
Teetän kaiverruksen sapatin eri vaiheista.
Ihmisten on nähtävä tämä.
Ensimmäinen kaiverrus esittää noitaa levittämässä voidetta tytön iholle.
Siinä näkyy -
Luciferin pääase täydellisesti.
Minkä luulet sen olevan?
Valheet.
Ei.
Kauneus.
Jos paholainen haluaisi kylvää ihmiseen pahoja tapoja,
miten hän tekisi sen?
Pyytäisikö hän apua tältä naiselta?
Ei.
Luciferilla on muita keinoja.
Lucifer ei valitse palvelijoitaan summittaisesti.
Hän tietää, että vain kaunisvartaloiset naiset,
jotka ovat aikuisuuden kynnyksellä,
voivat lumota meidät niin, että meistä tulee ällöttäviä eläimiä,
nautinnonhakuisia koiria.
Pue hänet. Haluan nähdä, miten hän noituu.
Haluan nähdä, miten lumoat ystäväsi.
Miksi emme juhlisi oikeaa sapattia?
Näyttäisittekö sapatin juhlinnan meille?
Tietysti,
herrani.
Arvon tuomari.
Voin tehdä sen vain, kun tunnen Luciferin kutsun,
öinä, kun kuu on täysi.
Arvon tuomari.
Tuomari.
Taikuutta!
Katsokaas tätä.
Kuunnelkaa tarkkaan.
Se hölmö haluaa nähdä, kun lumoan teidät.
Hän tulee hakemaan meitä täysikuulla.
Mitä teemme?
Lucifer!
Sapatti.
Lucifer.
Hyvä on. Rumpu, viulu, viini -
ja kinkku.
Kerroitko hänelle? -En.
Milloin aiot tehdä sen?
En voi kertoa sitä.
Et voi salatakaan asiaa.
Kelpaako kallo? -Se on lehmän kallo.
Anteeksi, arvon tuomari.
Emme löytäneet vuohenkalloa mistään.
Jatkakaa etsimistä.
Aasi on ulkona. Etsimme sille kaapua.
Mustia sieniä…
Arvon tuomari,
kaksi vartiomiestä on paennut.
Viime yönäkö?
Näin heidät. Miksi he pakenivat?
Vankien äidit ja isoäidit ovat levittäneet huhua verisestä kostosta.
Kenen kostosta?
Merimiesten.
Kolme vuotta sitten vähäpätöisemmän selkkauksen aikana -
kolme Urtubin herran vartiomiestä sai veitsestä.
Pelkäävätkö he kurjia kalastajia?
Velvollisuuteni on varoittaa teitä. On vaaraksi lykätä tuomiota.
Merimiehet palaavat -
pian täysikuun jälkeen.
Tulevan täysikuunko?
Niin, nousuveden takia.
Se noita viivyttelee.
Ilmoittakaa teloituksesta.
Kyllä, arvon tuomari.
Tänä päivänä, torstaina 6. marraskuuta armon vuonna 1609,
päättyy varoittava oikeudenkäynti.
Se jättää jälkensä paholaisen työn historiaan.
Katuvaisen noidan, Ana Ibargurenin, ennenkuulumattoman todistuksen ansiosta -
saimme ensi kertaa laadittua yksityiskohtaisen kuvauksen -
hirvittävästä rikoksesta,
valtiorikoksesta Jumalaa vastaan, noitien sapatista.
Teloitus toimitetaan huomenna aamunkoitteessa.
Syytetyt Ana Ibarguren, María Ibarguren, Oneka Arbizu,
Olaia Isasi, Maider Aguirre ja Katalina de Ugalde -
ovat syyllistyneet sapatin viettämiseen, ja heidät poltetaan roviolla.
Heidän tuhkansa heitetään tuuleen, ja kruunu takavarikoi heidän omaisuutensa.
Ana, näin hänet.
Kenet? -Luciferin.
Milloin? -Yöllä.
Missä? -Täällä.
Hän kävi valaisemassa untasi.
Hän näytti samalta kuin kuvailit.
Parta ja vaaleat silmät?
Niin.
Minä lumosin hänet.
Hän ei anna heidän tappaa meitä.
Hän odottaa täysikuuhun. Hän tulee hakemaan meitä.
Minä vannon sen!
Hän on meitä vahvempi. -Ei.
Hän piti sinua pilkkanaan. -Olen tosissani.
Hän haluaa nähdä sapatin.
Hän haluaa nähdä minun tanssivan.
Näin sen hänen silmistään.
Ana on oikeassa.
Lucifer tulee noutamaan meitä.
Seinää vasten!
Mitä sinä teet?
Seinää vasten!
Kutsukaa tuomari.
He ovat kuin petoja.
Arvon tuomari,
eikö tämä ole naurettavaa?
Ehkäpä.
Hän haluaa nähdä sapatin.
Ominum -
papalum -
Lucifer.
No voi.
Olen muuttunut siaksi.
No? Mitä nyt sanotte?
Jos sapatti on unta, näemmekö kaikki samaa unta?
Emme halaja muuta lämpöä
Kuin suudelmiesi lämpöä
Emme halaja muuta lämpöä
Kuin suudelmiesi lämpöä
Emme halaja muuta lämpöä
Kuin suudelmiesi lämpöä
Emme halaja muuta lämpöä Kuin suudelmiesi lämpöä
Ternuasta tähän satamaan Metsästä kallioille
Emme halaja muuta lämpöä Kuin suudelmiesi lämpöä
Ternuasta tähän satamaan
Metsästä kallioille
Emme halaja muuta lämpöä Kuin suudelmiesi lämpöä
Emme halaja muuta lämpöä
Ternuasta tähän satamaan
Emme halaja muuta lämpöä Kuin suudelmiesi lämpöä
Emme halaja muuta lämpöä
Lucifer.
Emme halaja muuta lämpöä
Emme halaja
Suudelmiesi
Emme halaja
Emme halaja muuta lämpöä
Lucifer!
Arvon tuomari.
Viekää vangit pois.
Teillä ei ole valtuuksia antaa käskyjä!
Jumalan nimeen!
Teidän majesteettinne nimissä -
vaadin tottelevaisuutta!
Päästäkää minut!
Päästäkää irti. Mitä te teette?
Jättäkää minut rauhaan!
Katsokaa heitä silmiin!
Syksyn viimeisen täysikuun aikana
Vesi on korkealla
Ja lokit lentävät
Syksyn viimeisen täysikuun aikana
Vesi on korkealla
Ja lokit lentävät
Hypätään.
Aiomme lentää. Eikö niin, Ana?
Kyllä.
He lentävät.
Tekstitys: Sirpa Kaajakari