Downloaded from YTS.MX
‫המצפון שלי לא ייתן לי ללכת ולירות באחי...‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מוחמד עלי, פברואר 1978 -‬
‫או באנשים כהים יותר,‬ ‫או במסכנים ורעבים בבוץ‬
‫עבור אמריקה הגדולה והחזקה.‬
‫ולמה לי לירות בהם?‬
‫הם אף פעם לא קראו לי "כושי".‬ ‫לא ביצעו בי לינץ'.‬
‫הם לא שיסו בי כלבים.‬ ‫הם לא שללו ממני את הלאום שלי.‬
‫זה צעד קטן לאדם, קפיצה ענקית לאנושות.‬
‫- ניל ארמסטרונג‬ ‫הירח, 1969 -‬
‫- 12 דולר ליום מאכילים אסטרונאוט.‬ ‫8 דולר מאכילים ילד רעב. -‬
‫- מלקולם אקס, יולי 1962 -‬
‫כשאתה מאלץ 20 מיליון שחורים‬ ‫להילחם בכל המלחמות שלך‬
‫ולקטוף את כל הכותנה שלך‬ ‫ואתה לא נותן להם שום פיצוי אמיתי...‬
‫- ג'ון קרלוס, טומי סמית' -‬
‫במוקדם או במאוחר הנאמנות שלהם כלפיך תישחק.‬
‫- הארלם, ניו יורק, 1 באוגוסט 1970 -‬
‫אמריקה הכריזה מלחמה על השחורים.‬
‫אם לא יקשרו...‬
‫- זין על הגיוס -‬
‫בין מה שקורה בווייטנאם למה שקורה כאן...‬
‫- אייג'נט אורנג'‬ ‫מבצע רנץ' האנד -‬
‫אנחנו עלולים לעמוד‬ ‫בפני תקופה של פשיזם מלא בקרוב מאוד.‬
‫- אוניברסיטת קנט סטייט, מאי 1970 -‬
‫- נרצחו ע"י המשמר הלאומי של אוהיו -‬
‫- אונ' ג'קסון סטייט, מאי 1970‬ ‫נרצחו ע"י משטרות ג'קסון ומיסיסיפי -‬
‫- טיק קואנג דוק‬ ‫דרום וייטנאם, 1963 -‬
‫- הו דין ואן‬ ‫סייגון, דרום וייטנאם, 27 באוקטובר 1963 -‬
‫- הוועידה הדמוקרטית הלאומית, אפריל 1968 -‬
‫לא אבקש ולא אקבל...‬
‫- פושע מלחמה -‬
‫את המינוי של מפלגתי‬ ‫לעוד קדנציה כנשיא שלכם.‬
‫- הגנרל ווין נאק לואן‬ ‫פברואר 1968 -‬
‫- ווין ואן לם‬ ‫הווייטקונג -‬
‫אמריקה צריכה נשיא במשרה מלאה‬ ‫וקונגרס במשרה מלאה.‬
‫- הפצצת ילדים בנפאלם, 1972 -‬
‫התפטרותי מהנשיאות תיכנס לתוקף מחר בצהריים.‬
‫במלחמת האזרחים, 186,000 גברים שחורים‬ ‫לחמו במסגרת השירות הצבאי,‬
‫והבטיחו לנו חופש ולא קיבלנו אותו.‬ ‫במלחמת העולם השנייה‬
‫לחמו 850,000 גברים שחורים,‬ ‫והבטיחו לנו חופש,‬
‫ולא קיבלנו אותו.‬ ‫ועכשיו אנחנו במלחמת וייטנאם המחורבנת,‬
‫ואנחנו עדיין לא מקבלים כלום‬ ‫חוץ מאלימות משטרתית גזענית וכו'.‬
‫- נפילת סייגון -‬
‫- יו-אס-אס מידוויי, ים סין הדרומי‬ ‫אפריל 1975 -‬
‫- אנשי הסירות‬ ‫פליטים וייטנאמיים, 1995-1975 -‬
‫- סייגון, וייטנאם‬ ‫אפריל 1975 -‬
‫- הו צ'י מין סיטי, וייטנאם‬ ‫היום -‬
‫לעזאזל!‬
‫החבר שלי!‬
‫מה קורה, אחי?‬ ‫-מה שלומך, אחי?‬
‫אלוהים. כמה טוב לראות אותך.‬
‫גם אותך, בלאד! הי, אחי.‬ ‫-תסתכל עליך!‬
‫לעזאזל, אדי, יש לך עדיין רגלי איקס?‬ ‫לא סידרת את זה?‬
‫החלטתי לא לטפל בזה.‬ ‫בשביל מה, אחי? הנשים מתות על זה.‬
‫חוץ מזה, ידעת שלג'קי רובינסון, ג'ון אלווי,‬
‫אגסי, מסי, ניימאר, מוקי ואם-ג'יי‬ ‫יש גם רגלי איקס?‬
‫וגם לך, לעזאזל. תן לחיצה.‬
‫בוא נראה אם אני זוכר את זה.‬ ‫-בחייך, אתה זוכר.‬
‫בסדר. הנה.‬ ‫-תן לי קצת מהחרא השחור הזה.‬
‫תן חיבוק.‬ ‫-סוף סוף.‬
‫כן, אחי.‬ ‫-תסתכל עליך.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫תביא חיבוק!‬ ‫-הנה.‬
‫מה קורה?‬
‫רגע.‬ ‫-סוף סוף.‬
‫תסתכל עליך.‬
‫ממש טוב לראות את כולכם.‬ ‫-זה משהו.‬
‫אני אומר לכם, זה ממש מדהים להיות כאן שוב.‬
‫מותק, ירדנו מהמטוס,‬ ‫והחום נתן לי מכה בראש, בום!‬
‫בדיוק כמו ב-1968.‬
‫כן, אחי, חזרנו.‬ ‫-הבלאדס חזרו.‬
‫חמשת הבלאדס לא מתים, אנחנו רק מתרבים!‬ ‫-כן!‬
‫עוד מעט נהיה חמישה.‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫הי, תראו מה מצאתי.‬
‫- "סטורמין נורמן" -‬
‫בלאד צעיר.‬
‫ניקח אותך הביתה, בלאד.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫אח שלנו במלוא תפארתו.‬
‫אמן.‬ ‫-תן לראות את זה, אחי.‬
‫גברתי?‬ ‫-כן, אדוני?‬
‫את יכולה בבקשה לוודא‬ ‫שיחייבו אותי על ארבעת החדרים?‬
‫לא, תודה. אני מסתדר.‬
‫זה עליי, זוכר?‬ ‫-לא, אשלם על שלי.‬
‫אני לא מקרה סעד שלך.‬ ‫-אף אחד לא אומר את זה.‬
‫כולם מכירים את התחת השחור‬ ‫ואת האמריקן אקספרס הגדול שלך,‬
‫סוכנות הרכב הגדולה ביותר בעולם, נכון?‬
‫שמור את הכסף לעצמך, אחי.‬
‫הראש שלך עדיין קשה כמו אבן.‬
‫בדיוק כמו המה-שמו שלי.‬
‫בנאדם, אתה משוגע לגמרי, אחי.‬
‫הי!‬
‫הי, כולכם יודעים שיש לי ילד בן 18?‬
‫הוא כבר בן 18?‬
‫כן, תראו את זה.‬
‫תראה איזה בחור יפה, אחי.‬ ‫-כן.‬
‫בטח דומה לאימא שלו.‬
‫בריונים קשוחים עוברים לשכונה שלי.‬
‫עכשיו סיסי רוצה לעבור דירה.‬
‫יש לך משהו להגנה?‬
‫כן, יש לי משהו להגנה. יש לי משהו בצד.‬
‫יש לי את סמית' מצד אחד ואת וסון מהצד השני.‬
‫לא. אתה צריך ללכת, בן.‬
‫לא, תודה.‬ ‫-בחיי.‬
‫אין להם הגבלת גיל בברים כאן בווייטנאם?‬
‫לא, אתה צריך...‬ ‫נו, תוציאו אותו מכאן, לעזאזל.‬
‫הנה, בסדר.‬ ‫-עשרים דולר.‬
‫לך.‬
‫עכשיו יש לו יותר בספל שלו‬ ‫ממה שיש לי בארנק.‬
‫אחי, הם ירמו אותך.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫זה ממש עצוב.‬
‫באמת, אחי.‬
‫חזרנו מווייטנאם והיו לנו רק צרות.‬
‫אנשים קראו לנו רוצחי תינוקות.‬ ‫-כן.‬
‫אני האמנתי לכל הבולשיט הזה.‬
‫איך החיים שלכם השתנו? כן, נכון!‬
‫צריך להוריד את המהגרים אוכלי החינם‬ ‫מהגב שלנו ולבנות את החומה.‬
‫כדאי שהכושים יתעוררו מהר מאוד, אחי.‬
‫לא!‬ ‫-אני רק אומר. אני...‬
‫אל תגיד לי שהצבעת לנשיא דורבן-בעקב-מזויף.‬
‫כן, הצבעתי לו.‬ ‫-תעוף מכאן לעזאזל.‬
‫בחייך.‬ ‫-הוא לא הצביע לו.‬
‫חשבתי שזה היית אתה.‬ ‫-תדיחו אותו.‬
‫הכושי המחייך בשורה הראשונה.‬
‫ממש מאחורי טראמפ בעצרת ההיא. "זה אני!"‬
‫- הנשיא דורבן-בעקב-מזויף‬ ‫25 באוקטובר 2016 -‬
‫שחורים עבור טראמפ, אתם תראו.‬
‫אתם תראו. השלטים האלה נהדרים, תודה.‬
‫פייק ניוז.‬
‫אתה רואה? כך אומרים כולם.‬
‫פייק ניוז.‬ ‫-תמיד את זה.‬
‫כן.‬ ‫-נמאס לי להיות מקופח, אחי.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫דפקו אותי כל החיים שלי, אחי.‬ ‫אני אדאג לעצמי!‬
‫לעזאזל. באמת.‬
‫בימים ההם,‬
‫הייתה משמעות לזה שאתה שחור.‬ ‫-כן, אחי.‬
‫נלחמנו נגד הממסד.‬
‫אהבנו זה את זה.‬ ‫-אמן.‬
‫הפכנו לאחים לדם בג'ונגל המחורבן ההוא.‬
‫ועוד איך.‬ ‫-כן.‬
‫סטורמין נורם דרש את זה.‬ ‫-זה נכון.‬
‫זה נכון.‬ ‫-טוב, קדימה.‬
‫כן.‬ ‫-הנה. בום!‬
‫בום!‬ ‫-בסדר, כן.‬
‫אוטיס.‬ ‫-וין.‬
‫זה המדריך שלנו, וין.‬ ‫-הי, אני אדי.‬
‫וין.‬ ‫-אני מלווין, אחי.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫טוב.‬ ‫-פול, אחי.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-כן.‬
‫רבותיי, ברוך שובכם לווייטנאם.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה, אחי.‬
‫הנה מסלול המסע בשבילך. זה בשבילך.‬
‫בשבילך.‬ ‫-תודה.‬
‫בשבילך. תודה.‬ ‫-שב.‬
‫אני עדיין חושב שלהיכנס לג'ונגל‬ ‫בלעדיי כמדריך שלכם זאת טעות גדולה.‬
‫אנחנו מכירים את הג'ונגל הזה.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫כן.‬
‫בידיכם המסמכים הדרושים?‬
‫כן, הנה.‬
‫מהפנטגון... ומממשלת וייטנאם.‬
‫כשנאתר את שרידיו של נורמן,‬
‫המחלקה להשבת שבויים ונעדרים‬ ‫תשלח צוות כדי להחזיר אותו הביתה.‬
‫לבית הקברות הלאומי ארלינגטון.‬
‫הי, בנאדם, במה לעזאזל הם בוהים, אחי?‬
‫מי?‬
‫שני אלה ששם.‬
‫לעזאזל. שני אלה ששם,‬ ‫הם בוהים בנו כבר עשר דקות.‬
‫תירגע, אחי. תירגע.‬ ‫-להירגע? אנשים בוהים בי, אחי.‬
‫בוהים בכולנו.‬
‫האדונים האלה קנו לכם את המשקה הזה.‬
‫הם היו בווייטקונג‬ ‫ורוצים לברך אתכם על שובכם לארץ שלהם.‬
‫כן?‬
‫אחד מהם הוא בן דודי, ווין.‬ ‫-לא מאמין לך.‬
‫ואחיו הצעיר של אבי.‬
‫אבל אתה מהדרום.‬ ‫-הם נלחמו בשביל הצפון.‬
‫ווין מדריך טיולים לתיירים צפון וייטנאמיים.‬
‫המלחמה האמריקאית‬ ‫סכסכה בין קרובי משפחה וייטנאמיים.‬
‫פול.‬ ‫-הי, אחי.‬
‫אלה אולי הבחורים שהרגו את נורם,‬ ‫זה מה שאני אומר.‬
‫אולי תרים את הכוס הדפוקה?‬ ‫המלחמה האמריקאית נגמרה. קדימה.‬
‫נו, אחי.‬
‫לחיים.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-כן.‬
‫מרגישים את האהבה.‬ ‫-אחי, תסתכל עליו.‬
‫אני אומר לך.‬ ‫-אני יודע.‬
‫עכשיו אני יודע למה המשימה הזאת‬ ‫הייתה כל כך חשובה.‬
‫היא קשורה לסיבה לכל המלחמה הזאת.‬
‫הנה, הבנת.‬
‫בסדר, בלאדס. המטרה שלנו היא בתוך ה-C-47.‬
‫תחזיקו מעמד! תחזיקו חזק!‬
‫קדימה.‬ ‫-תחזיקו חזק!‬
‫תאבטחו!‬ ‫-תחפו על הבלאדס עד למטוס!‬
‫זוז, אחי! אתה מסוגל!‬ ‫-אוטיס, אתה מסוגל!‬
‫אש חיפוי!‬
‫קדימה!‬
‫טוען.‬
‫טען!‬ ‫-טוען.‬
‫צא!‬
‫לעזאזל! מעצור!‬
‫קדימה! זוז!‬
‫זוז!‬
‫יש פצוע!‬
‫חדל אש. פול! קום!‬
‫צוות אחת, אתם אבטחה!‬
‫תארגנו אבטחה!‬
‫הי, פול, תיכנס!‬
‫להתרחק!‬
‫בלאדס!‬
‫הי, תיכנסו לכאן.‬
‫בסדר. בואו נראה מה יש לנו כאן.‬
‫לא להאמין!‬ ‫-שכה אחיה.‬
‫אתם יודעים מה זה אומר?‬
‫אנחנו שווים זהב.‬
‫הדרכתי הרבה טיולים‬ ‫של חיילים מהמלחמה האמריקאית.‬
‫אני שמח שתוכלו לראות את ארצנו באור אחר.‬
‫תראו את זה.‬
‫זה מקום שונה לגמרי.‬ ‫-אני לא מאמין.‬
‫הם לא היו צריכים אותנו.‬ ‫היו שולחים את מקדונלד'ס,‬
‫פיצה האט ו-KFC,‬
‫והיינו מביסים את הווייטקונג תוך שבוע.‬
‫אתה צודק.‬ ‫-ללקק את האצבעות.‬
‫פול, מתי שירתת?‬
‫עשיתי שלושה סבבים, אחי. 1967 עד 1971.‬ ‫הדיוויזיה הראשונה.‬
‫השתתפת במבצע ג'נקשן סיטי?‬
‫היינו שם. כולנו היינו שם.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫גם אבא שלי היה שם.‬
‫כן?‬ ‫-הדיוויזיה ה-25, צבא דרום וייטנאם.‬
‫הוא נלחם עד סוף הקרב.‬
‫אחי, תן לי יד.‬
‫המשפחה שלי הייתה כאן בסייגון כשהיא נפלה.‬
‫אבא שלי היה 18 חודשים‬ ‫במחנה חינוך מחדש קומוניסטי.‬
‫להרבה אחרים לא היה כזה מזל.‬
‫הי, אתם זוכרים‬ ‫את סרטי "רמבו" המזויפים האלה?‬
‫סטאלון.‬ ‫-כן.‬
‫אני אוהב את הזבל הזה, אחי.‬
‫אתה צוחק עליי, אחי.‬
‫הוא ו... הבחור ההוא, ווקר, טקסס ריינג'ר.‬
‫אני לא אומר עליו כלום.‬ ‫-בחיי!‬
‫נמצא בשטח‬ ‫ומנסה להציל שבויי מלחמה דמיוניים.‬
‫כל הבני זונות של הוליווד‬ ‫מנסים לחזור ולנצח במלחמת וייטנאם.‬
‫כן. אהיה ראשון בתור‬ ‫אם יהיה סרט על גיבור אמיתי,‬
‫מישהו משלנו. מישהו כמו מילטון אוליב.‬
‫האיש נשכב על רימון‬ ‫והציל את חיי הבלאדס שלו.‬
‫- (18 שנים, 11 חודשים, 15 יום) -‬
‫והוא היה השחור הראשון‬ ‫שקיבל את מדליית הכבוד בווייטנאם.‬
‫בן 18.‬
‫אני אוהב את כולכם וכל הבולשיט הזה,‬ ‫אבל אני לא עושה את זה.‬
‫אחי, אף אחד לא רוצה שתמות בשבילו.‬
‫כי לא אעשה את זה.‬
‫כמו שאריתה שרה, "כדאי שתחשוב".‬
‫וין.‬ ‫-על מה לעזאזל הוא מדבר?‬
‫תקשיבו. בלאדס, אני הולך, בסדר?‬ ‫תודה רבה לך.‬
‫תודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן?‬ ‫-תיזהר, אחי.‬
‫אני איזהר. נתראה.‬
‫לאן הוא הולך?‬
‫הוא צריך לטפל במשהו, אחי.‬
‫- סייגון פרל -‬
‫טיין...‬
‫כמעט שלא השתנית.‬
‫שנינו יודעים שזה לא נכון.‬ ‫אבל תודה על האדיבות.‬
‫נראה שהסתדרת.‬
‫אנחנו מוצאים דרך.‬
‫כן, אנחנו מוצאים. כשאנחנו יכולים.‬ ‫-כן.‬
‫טעים כל כך.‬
‫אתה משקר.‬
‫הזהב שייך לממשלת וייטנאם.‬
‫מסייה דה-רוש ימיר את הזהב למזומן.‬
‫הוא היחיד שאני מכירה‬ ‫שמסוגל לבצע עסקה בגודל כזה.‬
‫עבדת איתו בעבר?‬ ‫-כן.‬
‫הוא יקר. 20 אחוזים.‬
‫ואני אצטרך עשרה אחוזים.‬
‫ואין דרך אחרת להמיר את זה?‬
‫ייצוא בין-לאומי זה העסק שלי.‬
‫בגלל זה התקשרת אליי.‬ ‫-כן.‬
‫אימא.‬
‫אני חושבת שזה כל מה שרצית מהשוק.‬
‫בואי הנה, אני רוצה להכיר לך מישהו.‬
‫זו הבת שלי, מישון.‬
‫וזה החבר הוותיק שלי אוטיס.‬ ‫מהמלחמה האמריקאית.‬
‫שלום, אוטיס.‬
‫נעים מאוד להכיר אותך.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫תודה, יקירתי.‬
‫האם...‬
‫האם... זו בתנו? הבת שלנ...‬
‫כן.‬
‫היא הייתה ממזרה של האויב.‬
‫אני הייתי זונה.‬
‫אבא שלה היה "מוי",‬
‫הכושי.‬
‫החייל הלבן לימד אותנו את המילה הזאת.‬
‫כולם רצו לגרש אותנו.‬
‫היינו מלוכלכות מכדי לנקות את השירותים.‬
‫הם קראו למישון היפהפייה שלנו "הג'וק".‬
‫לא.‬
‫לילה טוב, טיין.‬ ‫-לילה טוב, אוטיס.‬
‫אבא שלי בחיים?‬
‫תספרי לי את האמת. סוף סוף.‬
‫את יודעת מה קרה לאבא שלך,‬
‫אבל את כל הזמן מבקשת שאחזור על עצמי.‬
‫את חייבת לי את זה.‬
‫אני אימא שלך.‬
‫אני ילדתי אותך.‬
‫תתרכזי...‬
‫בחיים שלך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני יכול לשאול איך הם הגיעו לידיכם?‬
‫אתה שואל המון שאלות מחורבנות, חטטן.‬
‫מסייה, אולי הם מבנק ששדדתם זה עתה במנילה.‬
‫או אולי השלטונות מחפשים אותם.‬
‫אני לא צריך חרא כזה.‬
‫אנחנו לא פושעים בין-לאומיים, מבין?‬
‫בתחום שלי, אני צריך להיות זהיר מאוד,‬
‫וזה אומר לדעת בדיוק עם מי אני עושה עסקים.‬
‫הבחור הזה עולה לי על העצבים, אחי.‬
‫רבותיי, נראה לי שהעסקים בינינו הסתיימו.‬
‫הי, חכה רגע.‬
‫תעשה לי טובה. שב, בבקשה? תכבד אותנו בזה.‬
‫איפה היו הצרפתים במלחמת העולם השנייה?‬
‫היטלר החזיק אתכם בביצים.‬
‫ארצות הברית המחורבנת הצילה אתכם.‬
‫בלי הדוד סם הטוב, כולכם...‬
‫הייתם מדברים "דויטשה" ואוכלים נקניקיות,‬
‫שניצלים וכרוב חמוץ‬ ‫במקום קרואסונים, שבלולים ו"אסקרגו".‬
‫בלאד, תניח לזה.‬
‫לא, אחי.‬ ‫-פשוט תניח לזה!‬
‫לא, לעזאזל עם זה. לא סיימתי.‬
‫הבן זונה הזה לא יכול להגיד לי כלום.‬
‫אבא שלי, מנוחתו עדן,‬
‫נחת בנורמנדי והרג "בוקו" חיילים נאצים.‬
‫תן לי להגיד לך משהו,‬ ‫הנאצים האלה לא היו סתם פרחחים. לא כמוך.‬
‫כן, בסדר, סיימתי.‬ ‫-מרגיש טוב יותר?‬
‫כן.‬ ‫-טוב,‬
‫אני מודה לך על הגרסה האמריקאית הבורה‬ ‫והחד-צדדית של מלחמת העולם השנייה.‬
‫תבין בבקשה. הוא לוקח סיכון גדול.‬
‫ואנחנו לא?‬
‫דה-רוץ', אנחנו צריכים לבטוח בך,‬ ‫ואתה צריך לבטוח בנו.‬
‫מר דה-רוש...‬
‫המחלקה שלנו קיבלה פקודה‬ ‫למצוא מטוס C-47 של ה-CIA‬
‫שהופל כשבתוכו שכר למקומיים. שבט הלאהו.‬
‫הם לא רצו לקבל שטרות כסף,‬
‫אז הדוד סם שילם להם במטילי זהב‬ ‫על עזרתם נגד הווייטקונג.‬
‫מצאנו את הזהב, ואנחנו...‬
‫נקבור אותו. לבינתיים.‬ ‫אם הם ישאלו, נגיד שהווייטקונג לקחו אותו.‬
‫מאוחר יותר, נחזור וניקח אותו.‬
‫כלומר, נגנוב אותו.‬
‫לא נגנוב כלום!‬
‫מי מרגיש שהוא גונב משהו?‬
‫אנחנו היינו האנשים הראשונים‬ ‫שנהרגו למען ארה"ב.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אחינו, קריספוס אטוקס,‬ ‫מת בטבח בוסטון המזוין.‬
‫מתנו עבור הארץ הזאת מההתחלה,‬
‫בתקווה שיום אחד ייתנו לנו את מקומנו הראוי.‬
‫ונתנו לנו רק בעיטה בתחת השחור שלנו.‬ ‫לעזאזל עם זה.‬
‫אני אומר שארצות הברית חייבת לנו.‬ ‫אנחנו בנינו את הכלבה!‬
‫אז מה אתה אומר, בלאד?‬
‫אני אומר...‬
‫שנשיב לנו בעלות על הזהב...‬
‫כמו שהם עומדים להשיב בעלות‬ ‫על המכונית שלך עכשיו.‬
‫נשיב בעלות על הזהב הזה‬ ‫עבור כל חייל שחור שלא חזר הביתה.‬
‫כל אח ואחות שנגנבו מאימא אפריקה‬ ‫לג'יימסטאון, וירג'יניה‬
‫עוד בשנת 1619.‬
‫אנחנו ניתן את הזהב הזה לאנשים שלנו.‬
‫אתם בעניין?‬
‫עכשיו, בואו נקבור את הזהב שלנו.‬ ‫-פיצויים.‬
‫בלאדס.‬
‫-בלאדס.‬
‫- קריספוס אטוקס‬ ‫בוסטון, 1770 -‬
‫חזרנו אחרי כמה שבועות‬ ‫אבל האזור הופצץ בנפאלם,‬
‫ואיבדנו את כל ציוני הדרך שלנו.‬
‫אבל לאחרונה, מפולת בוץ חשפה‬ ‫את מה שעשוי להיות הזנב של ה-C-47,‬
‫וצילומי לוויין איתרו את המקום.‬
‫אתה מעודכן יותר מידידך כאן.‬
‫אדוני, אתה בעניין או לא?‬
‫זאת ההצעה האחרונה שלי לקילו,‬ ‫בניכוי העמלה שלי.‬
‫טיין אמרה 20.‬
‫אי אפשר להעביר מיליוני דולרים‬ ‫דרך המכס האמריקאי.‬
‫שני האחוזים הנוספים ייתנו לכם חברת קש‬
‫וחשבון בנק במקלט מס במקאו.‬
‫ואז אתם יכולים למשוך את הכספים‬ ‫מכל בנק בעולם.‬
‫איך אני יודע ששניכם לא צוות נוכלים?‬
‫כמו שאמרת, אתה צריך לבטוח בנו.‬
‫כן, טוב, שני האחוזים הנוספים‬ ‫יבואו מהחלק שלה.‬
‫נכון.‬
‫אני אכסה את זה.‬ ‫-מחיר עשיית עסקים.‬
‫אז הסכמנו?‬ ‫-כן.‬
‫אני מסכים.‬ ‫-כן, אני מסכים.‬
‫ואדוני, הדוד סם‬ ‫לא הצליח יותר מצרפת בווייטנאם.‬
‫רבותיי, אני מצפה לראות אתכם שוב‬ ‫בעוד כמה ימים.‬
‫תסלחו לי.‬
‫יש לי הרבה דברים לעשות עבור כולנו.‬
‫בהצלחה.‬
‫ו...‬
‫ויו לה פרנס.‬
‫הבן זונה הזה, אחי.‬
‫לא אסבול את זה.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה כאן?‬
‫אתה מדאיג אותי.‬
‫למה?‬
‫גיליתי שאתה נוסע לכאן.‬ ‫-ו...?‬
‫ובאתי לבדוק מה איתך.‬
‫אני מעניין לך את התחת.‬
‫לא נכון. התנהגת בצורה מטורפת יותר מהרגיל.‬
‫כן, טוב...‬
‫ראה את עצמך כאילו בדקת.‬
‫אתה כאן בשביל הזהב. אל תשקר.‬
‫אתה רוצה את הזהב.‬ ‫קראתי את המיילים של אוטיס.‬
‫אתה צריך לבחור‬ ‫סיסמאות טובות יותר. "4-3-2-1"?‬
‫בחייך, אבא.‬
‫מה אתה רוצה, דייוויד?‬
‫חלק שווה, ואעזור לך למצוא אותו.‬ ‫-ממש לא!‬
‫אם השלטונות יגלו את זה,‬ ‫תחזרו הביתה בידיים ריקות.‬
‫אז אתה גנגסטר קטן ועלוב עכשיו?‬
‫אחרי כל מה שעברתי בגללך,‬ ‫הייתי אומר שאתה מקבל הנחה גדולה.‬
‫אתה חתיכת מורה ללימודי שחורים‬ ‫קטן וכפוי טובה.‬
‫אתה רוצה לספר לבלאדס שלך‬ ‫או שאני אעשה את זה?‬
‫אתה ממש יודע איך לגדל אותם, מה?‬
‫מה יקרה אם נכסח את הילד שלך‬ ‫ונזרוק אותו מהמרפסת?‬
‫תדעו שאני אקח כמה מכם איתי.‬
‫אף פעם אל תאיים על הבן שלי.‬ ‫-למה, מה יקרה?‬
‫תמצא את עצמך בצרות גדולות.‬
‫נו, בחייך!‬ ‫-בחייך!‬
‫תירגעו, לעזאזל! תירגעו!‬
‫דייוויד, לא תקבל חלק מלא.‬
‫אתה ואבא שלך תתחלקו בחלק שלו.‬ ‫-תשכחו מזה.‬
‫זה או כלום.‬
‫אתה רואה מה גרמת לי לעשות?‬
‫תן לי להגיד לך משהו.‬
‫אתה רק אבן ריחיים על צווארי‬
‫מהיום שנולדת.‬
‫כן, אמרתי את זה.‬
‫וגם התכוונתי לזה. קח את החרא הזה.‬
‫לעזאזל.‬
‫דייוויד, אתה טוראי ביחידה הזאת.‬
‫תעשה כל מה שנגיד, ברגע שנגיד לך.‬ ‫בלי שאלות. מובן?‬
‫מובן לגמרי, סנדק.‬
‫יש לי הרגשה רעה לגבי זה, אוטיס.‬ ‫-אני אהיה בסדר.‬
‫זהב עושה דברים משונים לאנשים.‬ ‫אפילו לחברים ותיקים. תיזהר.‬
‫בסדר. כן.‬
‫אני מקווה שלא אצטרך להשתמש בו.‬
‫נתראה בקרוב, בסדר?‬
‫אתה מתכוון להישאר שם?‬ ‫-בן זונה, תעבור מסביב.‬
‫דייוויד.‬ ‫-כן?‬
‫למה באת לכאן?‬
‫טוב, הוא אבא שלי.‬
‫אולי ההזדמנות האחרונה להיות איתו.‬
‫הוא צריך טיפול.‬ ‫-אני יודע.‬
‫הוא מדבר עם עצמו.‬
‫אבא שלך לא חזר לעצמו אחרי שנורמן נהרג.‬
‫הוא קורא בשמו מתוך שינה.‬ ‫-אני מאמין לך.‬
‫מי היה הבחור הזה?‬ ‫-נורם?‬
‫הבחור הזה היה החייל הטוב ביותר אי פעם.‬
‫לא הרבה שחורים הפכו למפקדי כיתה.‬
‫הממסד השתמש בבלאדס כבשר תותחים.‬
‫בחורים לבנים שנשארו בקולג' התחמקו מזה.‬
‫הם שמו אותנו השחורים בחזית,‬ ‫הרגו אותנו כמו זבובים.‬
‫סטורמין הרוויח את המוניטין שלו,‬
‫היה בכל סוגי הקרבות.‬
‫אימן אותנו בלחימת ג'ונגל.‬
‫גרם לנו להאמין שנגיע הביתה בחיים.‬
‫אני זוכר שלפני שעזבתי,‬ ‫אשתי שמה לי בתרמיל צעיף מגולגל.‬
‫כשהייתי עצוב, פתחתי אותו‬ ‫והופתעתי למצוא שיר!!!‬
‫חמוד כל כך!!!‬
‫אולי תקריא לנו אותו?‬ ‫-נראה אם אני זוכר.‬
‫"כמו פרח ציפור גן העדן הנותר בצילו של עץ,‬
‫כך גברות נאוות יצפו לגיבור."‬
‫אז חייבים להיות גיבורים למשפחותינו, נכון?‬
‫נכון.‬
‫ומה איתי? כשעזבתי, החברה שלי נישקה אותי...‬
‫משמאלכם!‬
‫-שמאלה! קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫חדל אש!‬ ‫-חדל אש!‬
‫כולם בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫כאן בסדר.‬ ‫-יופי.‬
‫מהות המלחמה היא כסף.‬
‫מהות הכסף היא מלחמה.‬
‫בכל פעם שאני יוצא מהבית,‬
‫אני רואה שוטרים מפטרלים בשכונה שלי‬ ‫כמו בפשיטה.‬
‫אני יכול להרגיש את חוסר הערך שלי.‬
‫הוא נתן לנו משהו להאמין בו.‬
‫כיוון, מטרה.‬
‫הוא לימד אותנו היסטוריה שחורה‬ ‫כשהיא לא הייתה פופולרית.‬
‫לימד אותנו על התעמולה האנטי-קומוניסטית‬ ‫שמכרו לנו.‬
‫כן, הוא היה המלקולם שלנו והמרטין שלנו.‬
‫לנורמן הייתה דרך למנוע מאיתנו לאבד שליטה.‬
‫הוא לא היה הדוד תום.‬
‫הוא היה בן זונה קשוח, תסתום את הפה.‬
‫כמו עלי.‬
‫- אנחנו צריכים שלום -‬
‫- ניקסון רוצח‬ ‫ניקסון צריך לשלם בדם -‬
‫זה קול וייטנאם, משדר מהאנוי...‬
‫- האנה מהאנוי‬ ‫רדיו האנוי -‬
‫בירת הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם.‬
‫חייל שחור,‬
‫בממפיס, טנסי,‬ ‫אדם לבן רצח את ד"ר מרטין לותר קינג‬
‫שבגבורה התנגד‬ ‫לאפליה הגזעית האכזרית בארצות הברית.‬
‫ד"ר קינג גם התנגד למלחמת ארה"ב בווייטנאם.‬
‫חייל שחור, הממשלה שלך שלחה 600,000 חיילים‬
‫למחוץ את המרד.‬
‫אחיותיך ואחיך השחורים‬ ‫זועמים ביותר מ-122 ערים.‬
‫הם הורגים אותם בזמן שאתה נלחם בנו,‬ ‫רחוק כל כך מהמקום שבו אתה נחוץ.‬
‫חייל שחור, העם הדרום וייטנאמי‬ ‫מתנגד לפעולות הפשיסטיות האלה‬
‫נגד השחורים הנאבקים על זכויות אזרח וחופש.‬
‫שחורים מהווים רק 11 אחוזים‬ ‫מאוכלוסיית ארה"ב,‬
‫אבל מתוך החיילים בווייטנאם,‬ ‫אתם מהווים 32 אחוזים.‬
‫חייל שחור,‬ ‫האם זה הוגן לשרת יותר מהאמריקאים הלבנים‬
‫ששלחו אותך לכאן?‬
‫אין משהו מבלבל יותר‬ ‫מלקבל פקודה לצאת למלחמה ולמות‬
‫או להיות נכה לכל החיים‬ ‫בלי מושג קלוש מה קורה.‬
‫אני מקדישה את התקליט הבא‬
‫לאחים השחורים של הדיוויזיה הראשונה.‬
‫האדומה הראשונה הגדולה, גדוד 2, חטיבה 136.‬
‫שיהיה לכם יום טוב, רבותיי.‬
‫שמרו על עצמכם.‬
‫שטויות מחורבנות.‬ ‫-אנחנו נלחמים באויב הלא נכון!‬
‫כן, הלבנים המחורבנים הגזימו.‬
‫התנ"ך אומר עין תחת עין.‬ ‫-ושן תחת שן.‬
‫אנחנו צריכים להרוג לבנים.‬
‫אחינו ואחיותינו עושים מהומות בבית, נורם.‬
‫אני אוהב אותך, אחי, אבל אתה טועה.‬ ‫טועה לגמרי.‬
‫אתה מדבר על ד"ר קינג.‬
‫איש של שלום.‬
‫וזה מה שגרם לד"ר קינג להיהרג.‬
‫אני כועס כמו כולם.‬ ‫לכל הבלאדס יש זכות לכעוס, אבל...‬
‫אנחנו בלאדס.‬
‫לא ניתן לאף אחד להשתמש בזעם שלנו נגדנו.‬ ‫אנחנו שולטים בזעם שלנו.‬
‫מה שאתם מנסים לעשות עכשיו לא משנה כלום.‬
‫אז תפסיקו. זאת פקודה.‬
‫לא. שתזדיין הפקודה, נורם!‬
‫תצטרך להרוג אותי קודם.‬
‫בלאד נגד בלאד.‬
‫ותן לי להגיד לך,‬ ‫מכולנו, אביך היה הכי קרוב אליו.‬
‫האמין בנורמן כמו בדת.‬
‫אני לא חושב שהוא האמין במשהו מאז.‬
‫שוק צף. אתם רוצים משהו?‬
‫יש כאן ברביקיו?‬ ‫-אולי אקנה כמה דברים.‬
‫מה זה? יש שם בננות?‬ ‫-רוצה לקנות קצת?‬
‫הי, מישהו רוצה בירה?‬
‫שישייה.‬ ‫-תביא אותן לכאן.‬
‫הי, אל תיתנו לה להמשיך.‬
‫זה טוב.‬
‫הי!‬
‫מישהו רוצה תפוזים? זה טוב.‬ ‫-תביא את הבירה. הנה.‬
‫את הולכת לחתוך את זה? לא, תודה.‬ ‫אז איך אוכלים את זה?‬
‫יש לזה טעם של עוף.‬
‫בטח אין לזה טעם של עוף. זה קשור לגזע.‬
‫אדון, רוצה לקנות תפוזים? רוצה תפוזים?‬
‫לא קונה.‬ ‫-יש לך כסף?‬
‫אמכור לך בזול. תקנה.‬ ‫-לא, אחי. לא היום. "קהונג".‬
‫אדון.‬ ‫-"קהונג". לא.‬
‫אקנה קצת בננות.‬
‫זה מה שאני קונה.‬ ‫-בננות.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-רואה את זה?‬
‫לא, ותודה. כן, זה מדהים. כן.‬
‫הנה.‬
‫זה נהדר. לא, תודה.‬
‫שלום, אדון. תרנגולת.‬
‫שלום!‬ ‫-מה הקטע הזה?‬
‫אדון. תרנגולת.‬
‫לא, לא היום.‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא רוצה את זה. לא. אני...‬
‫לא, בנאדם. אני...‬
‫בסדר, עם כל הכבוד. לא.‬
‫לא.‬
‫לא. בסדר, עם כל הכבוד, לא.‬
‫וין, דבר עם... דבר עם האיש הזה.‬
‫בחייך, "לא" זה "לא" בכל שפה דפוקה, נכון?‬
‫בחייך, בנאדם. בוא לדבר איתו, אחי.‬
‫הנה. זאת שמנה.‬ ‫-לא!‬
‫לא.‬
‫וין, בוא לדבר איתו!‬
‫לא, בנאדם! תתרחק, בסדר? תתרחק בבקשה.‬
‫הוא לא יאכל את זה.‬
‫שתוק, לעזאזל.‬ ‫לא רוצה לשמוע שטויות של מלוכסנים.‬
‫לא מכרתי אף תרנגולת כל הבוקר.‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫-הוא לא יאכל את זה.‬
‫לעזאזל עם המקום הזה, אחי.‬
‫אנשים נחשלים.‬ ‫-אדון.‬
‫תוריד את הדבר הזה ממני!‬ ‫-הי, תפוס אותו.‬
‫הם בני זונה נחשלים, אחי.‬ ‫-כן. בוא נזוז.‬
‫לעזאזל! אני לא יודע מה יש לו!‬ ‫-בחייך, אחי.‬
‫לא, בן זונה!‬ ‫-בוא נלך. אבא, בחייך.‬
‫אחי, זו רק תרנגולת מחורבנת.‬
‫בן זונה!!!‬
‫הרגת את אבא ואימא שלי!!!‬ ‫-מה?‬
‫הרגת את אבא ואימא שלי!!!‬
‫אתה לא יודע עליי כלום! לעזאזל עם זה!‬
‫אני אהרוג אותך, בן זונה!!!‬
‫אתה לא יודע עליי כלום!‬
‫לא הרגתי את אימא ואבא שלך! לך תזדיין!‬
‫פשוט תלך.‬ ‫-אתה לא מכיר אותי!‬
‫בוא.‬
‫אתה לא יודע על מה לעזאזל אתה מדבר!‬
‫עזוב. פשוט תלך.‬
‫מה אתה בכלל יודע עליי?‬
‫במלחמה. אתה חייל!!!‬ ‫-פול, תירגע!‬
‫לא! הוא המשיך לתקוף אותי!‬ ‫-בן זונה.‬
‫אני יודע.‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫אימא שלך.‬
‫מה לעזאזל הולך פה?‬
‫אני איתך, אחי.‬ ‫-אני אהרוג אותך, בן זונה!!!‬
‫תפסיק לדבר, ותזדיין! תסתלק, בנאדם!‬ ‫-הי. אבא.‬
‫אני איתך.‬ ‫-תפסיק לדבר!‬
‫אתה לא יודע עליי כלום.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הוא יודע מה זה "מלוכסן"!‬
‫לא מעניין אותי, לעזאזל!‬
‫לא מעניין אותי בכלל. ניסיתי לדבר עם האיש.‬
‫לך תזדיין, בן זונה!!!‬
‫אדי, תוריד את המצלמה המזוינת.‬
‫יש לך התקף פאניקה. זה קורה לך כל הזמן?‬
‫כן, יש לו פוסט טראומה.‬ ‫-זה קורה הרבה?‬
‫יש לו טריגרים.‬ ‫-בחייך.‬
‫הבחור התחפף עם החרא שלו. יהיה בסדר.‬ ‫-הי, דייוויד.‬
‫מה אתה יודע על זה?‬
‫אתה לא יודע כלום על זה.‬
‫אין לי...‬ ‫-סיוטים. יש לך סיוטים.‬
‫יש לו.‬ ‫-אין לי סיוטים.‬
‫יש לך.‬ ‫-לכולנו יש טראומה.‬
‫בוא ותספר לי. תראה.‬ ‫-רק תנשום, נו.‬
‫אני רואה...‬
‫קדימה.‬ ‫-אני...‬
‫קדימה, חבר. קדימה. ככה טוב.‬
‫קדימה.‬ ‫-אני רואה רוחות רפאים.‬
‫אני רואה...‬
‫רוחות רפאים.‬
‫זה קורה לכולנו, אחי!‬
‫גם אתם רואים אותן?‬ ‫-כן.‬
‫המתים באים אליכם בלילה?‬
‫סטורמין נורם בא אליי כמעט כל לילה.‬
‫הוא מדבר איתכם כמו שהוא מדבר איתי?‬
‫אחי, בחייך.‬ ‫-לא נראה לי.‬
‫בחייך.‬
‫תירגע, אחי.‬ ‫-קדימה, תוציא את זה.‬
‫כן.‬ ‫-תוציא את זה. קדימה.‬
‫נו, חבר.‬ ‫-אתם חושבים שאני משוגע, נכון?‬
‫לא!‬
‫נו, אחי.‬ ‫-שני כושים פיקחים?‬
‫זה לא ככה.‬ ‫-אחי, אל תקרא לי ככה.‬
‫נכון. אתם הכושים השחצנים‬ ‫לא אוהבים את המילה.‬
‫אתה יודע מה, אחי? כושי. כושי.‬
‫כושי. כושי. כושי!‬
‫כושי צהוב.‬ ‫-מה?‬
‫אתה מבין אותי?‬ ‫-תראו, נמאס לי מהבולשיט הזה! תפסיקו!‬
‫אני איתך.‬
‫אגרופים למעלה!‬
‫בוא לכאן, דייוויד.‬ ‫תרים את האגרוף, דייוויד.‬
‫נו.‬
‫גם אתה, וין. קדימה!‬
‫אגרוף למעלה, אחי.‬
‫קדימה, פול.‬
‫בלאדס!‬ ‫-נורם!‬
‫תסלק את זה מהפנים שלי.‬
‫ואמרתי לו, "תבחר את הרעל שלך",‬
‫והוא אמר למלצרית לבחור את הרעל.‬
‫סליחה.‬ ‫-מצטער.‬
‫איך הולך, בוס?‬ ‫-מה שלומך?‬
‫ארגיש טוב יותר בבר.‬
‫לא חשבתי שאפגוש עוד אמריקאי כאן.‬
‫אבל אני צרפתייה.‬
‫סליחה?‬ ‫-אני צרפתייה.‬
‫שב.‬
‫אתה מטייל לבד?‬
‫אני עם קבוצה של יוצאי וייטנאם.‬
‫אבי הוא אחד מהם.‬
‫זו בטח חוויה עמוקה,‬
‫לחזור אחרי כל השנים האלה עם אביך.‬
‫כן, זה עמוק מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫מה שמך?‬
‫הדי.‬
‫כמו הדי לאמאר.‬
‫לא?‬
‫כוכבת עבר הוליוודית.‬
‫אבל שם המשפחה שלי בובייה, אז...‬
‫מגניב.‬
‫זה מגניב.‬
‫אני דייוויד.‬ ‫-דייוויד מהתנ"ך.‬
‫כמו דייוויד ראפין מלהקת "הפיתויים".‬
‫מוטאון.‬
‫כן, קלטת את זה.‬
‫יש כאן עוד מקום לצאת אליו בערב?‬
‫ראית פעם כל כך הרבה קטנועים?‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫אז...‬
‫מה הסיפור שלהם?‬
‫טוב, סיימון הוא החבר הכי טוב שלי.‬
‫וספו ואני מנצלים זה את זה לסקס פעם ביובל.‬
‫מה את, סיימון וספו, מה אתם עושים?‬
‫אנחנו מאתרים מוקשים ישנים,‬ ‫וגם מפוצצים פצצות.‬
‫וואו, יפה.‬ ‫-"וואו, יפה!"‬
‫כן, זה קטע מסוכן. בטח!‬
‫איך נכנסים לעסקי פינוי המוקשים?‬ ‫תספרי בבקשה.‬
‫למשפחת בובייה יש היסטוריה בווייטנאם.‬
‫מוזר איך המלחמה אף פעם לא נגמרת‬ ‫בשביל אלה שמעורבים.‬
‫אתה מבין, מוקשים שהונחו לפני שנים...‬
‫עדיין זורעים מוות כל כך הרבה שנים אחר כך.‬
‫בחזרה להיסטוריה המשפחתית שלך.‬
‫המשפחה שלי עשתה הון תועפות ממטע גומי,‬
‫ואז הם קנו חלק גדול משוק האורז‬ ‫ועשו עוד הון.‬
‫אתה מבין, הזהב הלבן.‬
‫עסק משפחתי נהדר.‬
‫בהסתייגות אחת,‬ ‫ניצלנו מאוד את העם הווייטנאמי.‬
‫אז זאת המשמעות שמאחורי המוקשים.‬
‫אז מה חשבה משפחת בובייה על מה שאת עושה?‬
‫איזו משפחה?‬
‫אני המייסדת והמנהלת של אנש"ם,‬ ‫שהקמתי לפני שלוש שנים.‬
‫אנש"ם?‬
‫כן, אנש"ם. אהבה נגד שרידי מלחמה.‬
‫לא. אני בטח נראית כמו יורשת עשירה,‬ ‫מין פאטי הרסט‬
‫שנכנסה לתפקיד קלישאה בורגנית רדופת אשמה.‬
‫הי, תראי,‬ ‫אני יודע הכול על קלישאות בורגניות.‬
‫אני טיפש עני שאוהב ללמד ילדים.‬
‫אבל תחושת האשמה שלי הרבה פחות מסוכנת משלך.‬
‫כן, פחות מסוכנת.‬ ‫-כן.‬
‫אלא אם נכלול ירי בבית הספר.‬
‫ירי בבית הספר? לא כיף.‬
‫אתה תמיד היית זה שיציב, תמיד.‬
‫יש לך... אישה שאוהבת אותך. בת שאוהבת אותך.‬
‫יש לך בן שאוהב אותך מספיק עבור שני אבות.‬
‫לא יכולתי להשיב לדייוויד...‬
‫אהבה.‬
‫אתה חזרת לעולם, ביצעת את המעבר הזה.‬
‫אני כולי... דפוק בפנים.‬
‫אני שבור, אחי.‬
‫שבור.‬
‫לעזאזל.‬
‫בלאד, כולנו שבורים.‬ ‫-לא כמוני, אחי.‬
‫נורם ואני הדפנו את המלוכסנים‬ ‫כשהוא נהרג. ראיתי אותו.‬
‫ראיתי אותו מת, אחי.‬
‫אז מה? אתה מאשים את עצמך?‬ ‫-אין לך מושג.‬
‫כשנחזור לחיים הרגילים,‬ ‫אני רוצה שתבוא איתי לפגישה.‬
‫אני לא עושה את הדבר הקבוצתי הזה‬ ‫של "לשבת במעגל ולייבב", אחי.‬
‫אני לא עושה את זה. לא עשיתי ולא אעשה.‬
‫אתה צריך לדבר עם מישהו.‬
‫אני מדבר עם אחי סטורמין נורמן כל לילה.‬
‫תשתה בירה!!!‬
‫נכון, תשתה בירה.‬
‫כן.‬ ‫-תשתה.‬
‫הוא לא קלט את זה.‬ ‫-הוא לא הבין אותך.‬
‫הי.‬
‫סיימון.‬
‫דייוויד.‬ ‫-דייוויד. בסדר. מה קורה?‬
‫לא הרבה.‬
‫הי, הבחור הזה ליד הבר, הוא איתך?‬
‫הוא מתחיל להיות שתוי.‬ ‫-אח שלי.‬
‫הוא שיכור לגמרי.‬
‫אמריקאים דפוקים.‬
‫זה טיול רגשי מאוד.‬
‫זה נראה ככה.‬
‫אתם האמריקאים ממש לא מעודכנים.‬
‫אתם עסוקים מדי בלצפות בתוכניות ריאליטי,‬
‫או בלבחור ליצן מתוכנית ריאליטי בתור נשיא.‬
‫ידעתי שזה יגיע.‬
‫טוב, בשם כל השחורים בארה"ב,‬
‫שהם הקבוצה היחידה שלא הצביעה לבן זונה,‬
‫אנחנו לא מודים בשום אשמה, טענות, האשמות,‬
‫וכל מה שקשור בחבר הקו קלוקס קלאן‬ ‫שנמצא בחדר הסגלגל,‬
‫ושאלוהים יהיה בעזרי.‬
‫החמור הזה!!! מה לכל הרוחות?‬
‫הבלאדס מחפשים את אוצר הנעורים שאבד‬
‫ואת שרידיו של המנוח היקר,‬ ‫נורמן ארל הולוויי...‬
‫הי.‬ ‫-...שנהרג בקרב בשבעה בדצמבר 1971.‬
‫אנחנו כאן כדי להחזיר הביתה אח שנהרג. אח!‬
‫קבר זה דבר קדוש,‬ ‫אסור שיבזזו אותו פרחחים ומשחיתים.‬
‫יש זהב בגבעות האלה! זהב, לעזאזל, זהב!‬
‫תודה שהבאת אותנו עד כאן, וין.‬ ‫-העונג כולו שלי.‬
‫אני אומר לך, ארגנת טיול נהדר.‬
‫בהחלט. תודה, ויני-וין.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫עצמאות וחופש הם הכי חשובים.‬ ‫כך אמר הדוד שלנו.‬
‫איזה דוד?‬ ‫-הדוד הו צ'י מין.‬
‫עכשיו הוא הדוד שלך?‬
‫בעצם, הוא אבי וייטנאם המודרנית.‬
‫כמו ג'ורג' וושינגטון אצלכם.‬
‫אחי הווייטנאמי היקר, המוטעה... תודה.‬
‫...וחסר הידע.‬
‫לדוד ג'ורג' שלנו היו 123 עבדים.‬
‫וכמו שאומרים בשפה השנייה‬ ‫של הקולוניאליסטים שלנו, "טושה".‬
‫תמתח את הזרועות, בנאדם. וגם את הגב.‬
‫בסדר, את הזרועות והגב שלי, בנאדם.‬ ‫משהו. הזרועות והגב!‬
‫אבא, הבנתי אותך.‬
‫בלאדס, אני לא מאמין שחזרנו לחור הזה.‬
‫אפגוש אתכם בנקודת המפגש הזו בעוד כמה ימים.‬
‫בסדר.‬ ‫-אם תקדימו או תאחרו, אל תדאגו. אהיה שם.‬
‫אני מקווה שתמצאו את החבר שלכם.‬
‫דרך צלחה.‬
‫תודה.‬
‫הגיע הזמן לפעולה, מותק.‬
‫בלאדס. אני אלמד אותך את זה. מוכנים?‬
‫כן, בואו נלך.‬ ‫-כן.‬
‫יש לך את הניירת?‬ ‫-אתה יכול לראות שהניירת אצלי.‬
‫זה כובע הקמפיין של טראמפ? לעזאזל!‬
‫ישר. אני אוביל אתכם.‬
‫דרך צלחה.‬
‫"הי, מותק, את יודעת מה טוב‬
‫אני רק עכשיו חוזר, אבל את ידעת שאשוב"‬
‫כן!‬
‫"המלחמה היא גיהינום‬
‫מתי היא תיגמר?‬
‫מתי האנשים יתחילו להתאחד שוב?‬
‫האם המצב באמת משתפר‬
‫כמו שהיה כתוב בעיתון?‬
‫תגיד לי מה קורה, אחי‬
‫אני לא יודע מה קורה‬
‫מה קורה? מה קורה, אחי?‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫מה קורה?‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫מה קורה, חבר שלי?"‬
‫מה קורה, חבר שלי?‬ ‫-מה קורה, חבר שלי?‬
‫מה שלומך? מחזיק מעמד?‬
‫אתה שואל אותי את זה כל חמש דקות.‬
‫הצלחתי לשרוד בווייטנאם בעצמי.‬ ‫ועוד בסבבים של 12 חודשים.‬
‫הי, חכו.‬
‫תנו לאוטיס להשיג אותנו.‬
‫לעזאזל, פול, אתה עדיין הולך מהר.‬
‫כן, מותק.‬
‫מה יקרה אם מישהו יחטוף מכת חום‬ ‫או ינקע קרסול?‬
‫אוטיס הוא חובש. וחובש טוב.‬
‫אפילו שלף ממני כמה קליעים פעם.‬
‫מתחת הקוף השחור שלך, למיטב זיכרוני.‬
‫מה זה?‬
‫מים.‬
‫מה? אני צריך לעשות בדיקת ינשוף?‬
‫ומה אלה?‬ ‫-זה משהו עבור הירך שלי.‬
‫אני יודע את זה. אבל מהם?‬
‫אוקסיקונטין.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫אתה חושב שהגנבתי אלכוהול‬ ‫ואתה על אופיואידים.‬
‫זו תרופת מרשם.‬ ‫-כן, בטח. אתה רושם את המרשם?‬
‫לא, המחלקה לענייני חיילים משוחררים.‬ ‫כמו כולם.‬
‫תיזהר עם החרא הזה.‬
‫מה זה, התערבות?‬ ‫-אתה צריך התערבות?‬
‫אתם חושבים שאני נרקומן?‬
‫לעזאזל.‬
‫הנה. אני לא צריך את החרא הזה.‬
‫מכאן.‬
‫שלום, ילד!!!‬
‫שלום, אדוני.‬
‫בואו נלך.‬
‫אתה יודע שכואב לו.‬
‫כן, אחי. אני מקווה שהוא יהיה בסדר.‬
‫אבא!‬
‫אבא, מה זה לעזאזל?‬
‫גיבונים.‬
‫ראיתי פעם נמר קורע אחד לגזרים.‬
‫יש כאן נמרים?‬
‫הנמרים כבר נכחדו.‬ ‫הציידים הלא חוקיים חיסלו אותם.‬
‫אתה רואה את זה?‬ ‫-מה?‬
‫נראה כאילו שאדם הולך שם.‬
‫זה היה בחטף, אבל ראיתי את זה.‬
‫אולי זה היה קוף.‬ ‫-שום קוף מחורבן.‬
‫הי, אתה רואה משהו?‬
‫השטח פנוי.‬
‫אלוהים.‬
‫אני מצטער שאני מתוח ועצבני.‬ ‫כי אנחנו שוב כאן.‬
‫זה לא קל.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני לא אוהב איך שעשית את זה,‬ ‫אבל אני שמח שאתה כאן.‬
‫אבא שלך אוהב אותך.‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫יש לך דרך משונה להראות את זה.‬ ‫-כן.‬
‫אבל כן. אני יודע את זה.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫לעזאזל! אצל מי התרסיס נגד חרקים?‬ ‫החרקים אוכלים אותי.‬
‫הוא היה אצל אוטיס.‬
‫תוכל להזיז את רגלי האיקס הגדולות שלך לשם‬ ‫ולהביא אותו?‬
‫מה הבעיה עם התחת הענק שלך?‬
‫אחי, אתה יושב בדיוק שם.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-אתה יושב ממש ליד התרסיס.‬
‫אני צריך לקום מהסלע, ללכת ולקחת אותו.‬
‫אתה בן זונה עצלן.‬
‫אתה תרנגול הודו עלוב ומזדיין של חג ההודיה.‬
‫שתוק. הוא מנסה לישון.‬ ‫-אנחנו ערים, אז שיקום.‬
‫כל פעם אתה רוצה שאני אביא דברים.‬ ‫אתה לא יכול לקום ולעשות את זה בעצמך.‬
‫אני צריך לרדת מהסלע שלי‬ ‫וללכת לשם לקחת את זה.‬
‫אתה יושב ממש שם. הבנת? אתה רואה אותו?‬
‫תחת גדול ושטוח. לעזאזל.‬
‫הי, פול.‬
‫מה אתם אומרים על החרא הזה?‬
‫בנאדם, קום.‬
‫מה?‬ ‫-קום, בנאדם.‬
‫למה לא אמרת לנו, אחי?‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫לא פלא שהוא רצה לעשות את כל הסידורים.‬
‫טיין נתנה לך את זה?‬
‫אז מה?‬ ‫-כולנו צריכים נשק, חתיכת...‬
‫לא.‬ ‫-תפוס את האקדח!‬
‫בחייך, אחי!‬ ‫-בן זונה!‬
‫קדימה. תראה לו מה זה.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אתה שפוט של אישה, נכון?‬
‫אחי, אתה לא קולט מי היא?‬
‫והשמוק הצרפתי ההוא, דה-רוש.‬
‫אני לא יודע שום דבר על דה-רוש,‬
‫אבל אם טיין ערבה לו, זה מספיק לי.‬
‫היא זונה מסול אלי, תזכור את זה.‬
‫פול, כדאי שתשים לב מה אתה אומר.‬
‫אני יודע שהכוס המלוכסן‬ ‫של המאמא-סאן שלך התיש אותך.‬
‫היא עדיין זונה מזדיינת!‬
‫לא! בנאדם!‬
‫תוריד ממני את הידיים המזדיינות שלך!‬ ‫אני אהרוג אותך!‬
‫אני אהרוג את הבן זונה.‬ ‫-תירגע!‬
‫תירגע! מה לעזאזל הבעיה שלך?‬
‫תנשום, בנאדם!‬
‫קדימה.‬
‫תן לו את זה.‬
‫כדאי שתיתן לו את זה.‬
‫קח. סיימתי עם זה.‬
‫הנה.‬
‫מרוצה?‬
‫אנחנו הולכים ממש מעל זה.‬
‫אמרת את זה על הגבעה הקודמת.‬ ‫הפרספקטיבה שונה לגמרי.‬
‫לא, זה חייב להיות כאן.‬
‫לעזאזל! אנחנו אבודים לגמרי!‬
‫אוטיס ואדי חושבים שהם חכמים.‬ ‫-מה?‬
‫מוליכים אותנו סחור סחור במעגלים‬ ‫כדי שנתייאש ונלך הביתה.‬
‫אתם תחזרו, ותיקחו הכול לעצמכם, נכון?‬
‫אז למה הלכתי אחרי התחת העלוב שלך‬ ‫עד לכאן מלכתחילה?‬
‫כי לא יכולת לממן את הטיסה, הציוד, המלון.‬
‫היית צריך את "דרייסדל הבנקאי" ששם.‬
‫שתוק!‬
‫אתה וטיין זוממים משהו.‬
‫תנו לי להגיד לכם משהו, אוטיס וכולכם.‬
‫אני לא צריך את החרא הזה. הבנתם?‬ ‫אני כאן עבור נורם.‬
‫לא קונה את החרא של "הכול בסדר".‬
‫בגידה של מסומם, ממש לא. זין על זה.‬
‫לאן אתה הולך, ילד?‬
‫אני הולך לבנק לבצע הפקדה.‬
‫לך, בן. טפל בעסק שלך.‬ ‫-תן לי לראות את ה-GPS.‬
‫זה לא הגיוני בכלל.‬
‫לעזאזל, בנאדם. נו.‬
‫הי!‬
‫הי, אבא! הי, חבר'ה!‬ ‫-מה?‬
‫אני חושב שמצאתי משהו!‬
‫זהב!‬ ‫-לעזאזל.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-תביאו את!‬
‫אני חושב שמצאתי את הזהב!‬ ‫זהב! אבא! מצאתי אותו!‬
‫אני מקווה שהוא באמת מצא אותו.‬ ‫-זהב!‬
‫זהב!‬ ‫-איפה אתה, בן?‬
‫תיזהר.‬
‫לעזאזל, תביאו את האתים!‬
‫תביאו את האתים שלכם! מצאתי את זה!‬
‫תיזהר שם.‬ ‫-בסדר.‬
‫לא ייאמן!‬
‫זה הזהב, נכון?‬ ‫-זה הזהב.‬
‫לא ייא...‬
‫לעזאזל! בחיי!‬
‫תן לי לראות.‬ ‫-כן, זה הזהב.‬
‫לעזאזל.‬
‫תבדוק את המפה שלך.‬
‫אלה הקואורדינטות הנכונות.‬
‫כן.‬ ‫-הי, כולם.‬
‫אדמה מקודשת, בלאדס. אדמה קדושה.‬
‫כן, זה כאן, נכון?‬
‫כן, זה כאן.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן, זה כאן.‬
‫תודה, אלוהים.‬ ‫-כן, זה כאן!‬
‫כן! זה כאן! כן, זה כאן, בלאדס!‬
‫תנו לי לצלם תמונה.‬
‫לא! בלי ראיות, אחי. בלי ראיות.‬
‫תוריד את המצלמה.‬ ‫-טעות שלי.‬
‫תחזיק את זה, אחי.‬
‫קדימה!‬
‫כן. קדימה, אחי.‬
‫קדימה!‬ ‫-נו, אחי, קח את זה.‬
‫חבר'ה! מצאתי משהו ממש כאן!‬
‫יש לי איתור ממש שם.‬
‫כאן?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫כן, יש משהו שם.‬ ‫-אתה בפנים? לעזאזל!‬
‫זה ממש כאן.‬
‫זאת הנקודה, ממש כאן?‬
‫רגע, אני רואה משהו.‬ ‫-תיזהר על האצבעות.‬
‫אוטיס, זה ממש שם.‬ ‫-תיזהר על היד. נוציא את זה.‬
‫תיזהרו על הידיים.‬
‫קדימה. זה מכסה!‬ ‫-מצאתי ידית.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-מה, היא התפרקה?‬
‫הידית הדפוקה נשברה.‬ ‫-לעזאזל. זה חלוד.‬
‫אל תשים את האדמה איפה שחפרתי!‬
‫תזיז אותה הצידה!‬ ‫-זה בסדר.‬
‫הנה, בואו פשוט נאחז בזה. זה נראה כמו...‬
‫כן. מוכנים? תעלו את זה!‬
‫לעזאזל.‬ ‫-רגע, איפה זה?‬
‫נו באמת!‬ ‫-אתם צוחקים עליי.‬
‫תנו לי להפוך את זה.‬
‫זהב של שוטים.‬
‫אנחנו טיפשים מצופים בזהב.‬
‫טיפשים מצופים בזהב.‬ ‫-לא. הם צריכים להיות כאן.‬
‫הי, חבר'ה, מצאתי עוד אחד! יש משהו ממש כאן.‬
‫איפה?‬
‫ממש כאן.‬ ‫-בטיפול!‬
‫ממש שם!‬ ‫-אני אעשה את זה!‬
‫אתה חופר?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר, קדימה.‬
‫עוד אחד!‬ ‫-אני חופר!‬
‫מצאתי עוד אחד כאן!‬ ‫-אני בא!‬
‫בדיוק שם.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה חופר?‬ ‫-אני חופר.‬
‫מצאתי!‬ ‫-לעזאזל!‬
‫יש איתורים בכל מקום!‬
‫בסדר. קדימה.‬ ‫-ממש שם.‬
‫יש איתורים בכל המקום המחורבן.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫בסדר. שים אותו בכיס שלך.‬
‫בסדר, יש לי שלושה כאן.‬ ‫-יש לי אחד כאן.‬
‫תמשיכו לחפור.‬
‫אני מקבל איתורים בכל ההר!‬
‫קדימה, תן לי כיף.‬
‫קדימה, מותק.‬
‫הי, יש לי אחד כאן.‬
‫הם כנראה נפלו במפולת הבוץ.‬
‫הי, יש לי משהו לספר לכולכם.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫אימא של הזהב המזדיינת!‬
‫אימא של הזהב, בן זונה!‬ ‫-תזיז את התחת שלך לכאן!‬
‫למה שלא תתחיל לחפור, כושון?‬
‫בן זונה, אני לא חופר! אני מוצא את הזהב!‬
‫לך תזדיין!‬ ‫-טמבל.‬
‫תיזהר על האצבעות.‬ ‫-קדימה! תמשיכו לחפור!‬
‫ארבעים וחמישה אלף כל מטיל.‬ ‫שבעה עשר מיליון בסך הכול.‬
‫כן.‬
‫אבל אני לא עוזב בלי נורמן.‬
‫נראה לך שלנורמן אכפת‬ ‫אם תמצא את השרידים שלו?‬
‫אתה זוכר מה נורמן אמר.‬ ‫"הזהב צריך ללכת לאנשים שלנו."‬
‫מה אתה מנסה להגיד, אחי?‬
‫הזהב צריך לתמוך בשחרור השחורים.‬
‫כן, השחרור השחור שלנו.‬ ‫אתה צריך לדאוג לעצמך.‬
‫אני מדבר על פיצויים לשחורים, אחי.‬
‫קיבלתי את שלי.‬
‫מה עם האנשים שלנו?‬
‫מה עם האנשים שלי?‬
‫תעשה מה שאתה רוצה עם החלק שלך,‬ ‫וכל אחד יחליט בעצמו.‬
‫זה מה שנורמן אמר.‬ ‫-אתה רואה? אוטיס יודע.‬
‫נורמן רצה שהזהב יתמוך במטרה.‬
‫כן, קל לך להגיד, אדי. אתה עשיר.‬ ‫הכסף לא חשוב לך.‬
‫אני לא עשיר.‬ ‫-כן, בטח. שיהיה.‬
‫אני לא עשיר!‬ ‫-בסדר.‬
‫אני תפרן, אחי.‬ ‫-איך לעזאזל אתה תפרן, אדי?‬
‫הפסדתי הכול.‬ ‫-הוא עובד עלינו.‬
‫הלוואי, אחי.‬
‫ספר לנו.‬
‫נו, אחי. תתוודה.‬
‫הגרושות שלי, השקעות גרועות, פיגור במיסים,‬
‫לחיות בגדול, לשתות, להיות טיפש.‬
‫מה שתגידו, אני בזבזתי כסף על זה.‬ ‫-אבל שילמת על כל החרא הזה.‬
‫כן, שילמתי על כל החרא הזה‬ ‫בכרטיס אשראי שנמצא כבר בחריגה.‬
‫מה עם סוכנויות הרכב שעל שמך?‬
‫הן לא שלי.‬
‫כלומר, השם שלי טוב בעסק וכל זה,‬
‫וסוחרים משתמשים בו בסוכנויות,‬ ‫אבל הם יפסיקו ברגע שזה יפסיק לעבוד בשבילם.‬
‫אני אומר לכם, אין לי גרוש על התחת‬
‫או נייר כדי לנגב אותו. ואלה העובדות!‬
‫לעזאזל.‬
‫מצטער, אחי.‬
‫אולי פשוט נמצא את נורם?‬
‫סטורמין נורם מחכה.‬
‫לעזאזל.‬
‫חרא של מצב.‬
‫הי, בלאדס, מצאתי משהו!‬
‫בדיוק כאן... יש איתור רציני.‬
‫יש איתור רציני, ממש כאן.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫כן, זה מסביב, ממש כאן. בכל האזור הזה.‬
‫זה איתור רציני. ממש כאן.‬
‫ממש פה, מותק. ממש שם.‬
‫אלוהים!‬
‫זה...‬
‫לעזאזל.‬
‫זה נורם.‬
‫בחיי.‬
‫זה נורם?‬
‫כן, זה נורם.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫בסדר.‬
‫לעזאזל. קדימה.‬
‫לעזאזל.‬
‫הי, נורם.‬
‫כולנו כאן, אחי.‬
‫אוטיס, מלווין, אדי.‬
‫הבאתי את הבן שלי, דייוויד. הוא כאן.‬
‫לקח לנו יותר זמן ממה שחשבנו, אבל...‬
‫חזרנו כמו שהבטחנו.‬
‫אבל הפעם כשנעלה על המטוס, "ציפור החופש",‬
‫בחזרה לעולם,‬
‫אתה תהיה איתנו, אחי. אתה בא איתנו, אחי.‬
‫שני ההורים שלך כבר מתו,‬ ‫אתה בטח יודע את זה,‬
‫אבל אחיותיך, ג'נט וקים, יחכו לנו...‬
‫כשננחת, אחי.‬
‫אתה חוזר הביתה, בלאד.‬
‫קדימה.‬
‫אלוהים הקדוש והמבורך.‬
‫אנו מתאספים סביב כס החסד הכביר שלך...‬
‫להודות לך על היום הזה...‬
‫ולהודות לך על איחוד המשפחה...‬
‫והחברות...‬
‫והאחווה.‬
‫אנחנו מתפללים, אלי, ומבקשים חסד במסע...‬
‫ותיקון הלבבות.‬
‫בשמו הקדוש והצודק של בנך, אנחנו מתפללים.‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫לעזאזל! מה הצליל הזה?‬
‫ציקדות.‬
‫ציקדות?‬ ‫-כן.‬
‫הן לא נשמעות ככה בבית.‬
‫אנחנו לא בבית, בן.‬
‫אנחנו לא בבית.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫הי, בן, תוריד את זה ממני, בנאדם.‬
‫בסדר.‬ ‫-תפסתי אותו.‬
‫תן לו ליפול.‬ ‫-עזוב אותו.‬
‫תן לי את המים שלי.‬
‫שתה.‬
‫שאלוהים ירחם.‬ ‫-תודה.‬
‫הי, אני יכול לסחוב עוד 20-15 קילו.‬
‫כן.‬ ‫-זה יהיה נהדר, ילד.‬
‫אם הבן שלי בתפקיד בהמת המשא,‬ ‫הבן שלי יקבל חלק הוגן.‬
‫זה בסדר, אבא.‬ ‫-לא, זה לא בסדר.‬
‫מתי הפכת להיות בן זונה סוג א',‬ ‫ראשון במעלה,‬
‫עם תעודות, זקן ומטורף?‬
‫כן, לך תזדיין, אחי.‬
‫אם היו מרמים אותך בחיים כמו שרימו אותי,‬
‫היית לומד לזהות את כל הממזרים שישנם.‬
‫כמה אתה צריך?‬
‫זה מספיק? אתה רוצה עוד?‬
‫אחי, תעיף את זה מהפנים שלי.‬
‫אתה זוכר?‬
‫אתה זוכר מה נורם אמר על כסף?‬
‫אני לא זוכר את זה.‬
‫לא, נמאס לי‬
‫לנסות לגרום לכם לאהוב זה את זה.‬
‫קדימה! אתם רוצים לקרוע‬ ‫זה את זה לגזרים, בבקשה. קדימה!‬
‫ואני חשבתי...‬
‫קיוויתי שנוכל להיות בלאדס עוד פעם אחת.‬
‫אבל, לא, זה לא יקרה שוב בגלל זה.‬
‫החלפתם את האחווה בחרא הזה. נכון, פול?‬
‫הבן זונה הולך אחורה עם רגלי איקס.‬
‫"אדי, אתה שחור כמו עורב מזורגג‬ ‫לא צח, לבן ומושלג‬
‫ואם לא היה לך מושג‬
‫אם אין לך כסף בהישג יד‬ ‫אז תשכח מקורת גג‬
‫ככה זה, ללא כחל וסרק"‬
‫כן, טוב, אימא שלי אמרה לי...‬
‫שהכסף הוא שורש כל...‬
‫לעזאזל!‬
‫אלוהים!‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫אדי.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-רגע. מה?‬
‫אוטיס, אל תזוז! זה שדה מוקשים!‬ ‫-אדי!‬
‫אל תזוז, אוטיס.‬
‫בסדר.‬
‫אני אטפל בך.‬
‫-בלאדס.‬
‫אלוהים!‬
‫-מה?‬
‫אלוהים! אבא! אני חושב שדרכתי על משהו.‬
‫תישאר שם.‬ ‫-בן זונה!‬
‫דייוויד, אל תזוז.‬
‫דייוויד!‬ ‫-הי!‬
‫אל תזוזו!‬ ‫-כולם בסדר?‬
‫הי!‬
‫אבא, לא! תוריד את זה! הם יכולים לעזור!‬
‫הלכנו בחזרה למחנה שלנו.‬ ‫-הוא דרך על משהו.‬
‫זה משטח הפעלה?‬ ‫-אם כן, הוא היה כבר מת.‬
‫אולי זה מוקש לא פעיל. ואולי לא.‬
‫נוכל לעזור. תראה! הוא יכול לעזור.‬
‫בסדר, בואו.‬
‫ודייוויד...‬
‫אל תזוז.‬
‫מה נעשה עם הבן שלי?‬
‫הוא יכול רק להרים את הרגל שלו‬ ‫ולהתפלל לאלוהים שזה לא יתפוצץ.‬
‫בטח יש משהו אחר שנוכל לעשות.‬
‫אם יש, אני לא יודעת מהו.‬
‫לעזאזל!‬
‫ג'תרו בודין.‬
‫מה?‬ ‫-מי?‬
‫זוכרים את הבור הכפרי הגדול מאוקלהומה?‬
‫הוא דרך על מוקש נעל. זוכרים?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו נקפיץ את הבן שלי...‬
‫כמו שהקפצנו את הבחור ההוא, הבנתם אותי?‬
‫כן, זה יעבוד.‬
‫תן לי את החבל.‬
‫איפה ללכת?‬
‫ישר אליי, בדקתי את זה. אתה בסדר.‬
‫תעשה לשנינו טובה.‬ ‫אל תעביר משקל לרגל השנייה, טוב?‬
‫תישאר איפה שאתה.‬
‫דייוויד, אני רוצה שתיקח את החבל הזה.‬
‫אני רוצה שתכרוך אותו סביב גופך. פעמיים.‬
‫תעשה את זה. פעמיים סביב גופך.‬
‫תעשה את זה, ככה. בדיוק.‬
‫הכי גבוה שאתה יכול, בנאדם.‬ ‫הכי גבוה שאתה יכול. בסדר.‬
‫דייוויד, תסתכל עליי. לאיזה קולג' הלכת?‬
‫ל"האוס".‬ ‫-ל"האוס".‬
‫מי הלך ל"האוס"?‬
‫קדימה.‬ ‫-אדווין מוזס. מחזור 1978.‬
‫תמשיך. מה הוא עשה?‬ ‫-זכה בשתי מדליות זהב אולימפיות.‬
‫כן.‬ ‫-400 מטר משוכות.‬
‫הוא עשה 13 צעדים בין המשוכות. כולם עשו 15.‬
‫דייוויד, האיש הזה היה מסוגל לעוף.‬
‫מה תעשה?‬
‫מה תעשה, דייוויד?‬ ‫-אעוף.‬
‫כמו?‬ ‫-אעוף כמו מוזס.‬
‫אני רוצה שכולם יחזיקו חלק מהחבל הזה.‬
‫תתרחקו. אוטיס, תתרחק.‬
‫תתרחק, אחי. גם אתה, מל.‬ ‫-מתרחק.‬
‫בסדר.‬
‫הנה, קח את זה.‬ ‫-זה טוב, איש גדול.‬
‫זה טוב, איש גדול! בדיוק שם.‬ ‫-כן.‬
‫לעזאזל.‬
‫שהחבל לא יהיה רפוי!‬ ‫-תמתחו!‬
‫עכשיו, כולם...‬
‫יש לכם חבל סביב הזרוע וביד.‬
‫אנחנו בסדר?‬ ‫-אנחנו בסדר.‬
‫אני שומע אותך.‬
‫בספירת שלוש,‬
‫תמשכו הכי חזק שאפשר!‬
‫כן, מותק.‬
‫הבנתם אותי?‬
‫הבנו, בלאד.‬ ‫-הבנו.‬
‫בסדר.‬
‫אחת...‬
‫שתיים...‬
‫שלוש!‬
‫בוא, בנאדם.‬
‫אלוהים גדול.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. עכשיו...‬
‫מה לעזאזל?‬
‫רדו על הברכיים. אם אתם...‬ ‫רדו על הברכיים הדפוקות שלכם.‬
‫אבא.‬ ‫-תוריד את האקדח המחורבן עכשיו!‬
‫נחשפנו, מלווין.‬
‫בסדר. פשוט תירגע.‬
‫לא משנה מה אתם עושים, זה לא עסקנו.‬ ‫אנחנו יכולים פשוט ללכת.‬
‫אוטיס, הצליל של הפיצוצים‬ ‫נשמע למרחקים, אחי.‬
‫מישהו כבר בדרכו לכאן.‬
‫חייבים לקחת את הזהב ולעוף מפה.‬ ‫-אתה רציני?‬
‫חייבים להביא מישהו לאדי.‬ ‫-הי, אחי.‬
‫שגרירות ארה"ב. מישהו.‬
‫אנחנו לא יכולים לגלות כלום.‬ ‫-רק תאט קצת לעזאזל, אחי.‬
‫חייבים לקבור את אדי.‬
‫אתה חירש, בנאדם? אתה חירש?‬
‫חייבים לעוף מכאן, אוטיס!‬
‫אני לא משאיר את אדי ככה!‬ ‫-אוכל לעזור לכם.‬
‫את תוכלי לעזור?‬
‫בסדר.‬
‫את יכולה להחיות את המתים?‬
‫תביא את החבל, תקשור אותם.‬ ‫-לא עושה את זה.‬
‫בוא נדבר על זה.‬
‫אוטיס, אתה לא נותן את הפקודות.‬ ‫אני מנהל את זה עכשיו.‬
‫אבא!‬
‫שום אבא!‬
‫ילד, הרגתי אנשים טובים בהרבה ממך,‬
‫ולא אהסס לנקב בך חור עכשיו.‬
‫דייוויד, תקשור אותם.‬
‫אתה רוצה את החלק שלך?‬
‫תקשור אותם.‬
‫אתה רוצה להישאר הבן שלי?‬
‫תעשה את זה.‬
‫בוא הנה, בן.‬
‫בסדר.‬ ‫-תני לי את היד שלך.‬
‫הצלחת לשטות בי.‬
‫יש לך משהו להגיד?‬
‫תגידי לי.‬
‫לא לבן שלי.‬
‫אגיד משהו לכולכם.‬
‫אני הבן זונה.‬
‫אני... הבן זונה.‬
‫אני הבן זונה.‬
‫היה שלום, בלאד.‬
‫נוח על משכבך בעוצמה.‬
‫אמן.‬
‫-אמן.‬
‫צריך לתת את החלק של אדי למשפחה שלו.‬
‫זה הדבר ההוגן.‬
‫ודייוויד?‬
‫הוא הילד שלי. מגיע לו חלק הוגן.‬
‫עשינו עסק?‬
‫עשינו עסק.‬ ‫-עשינו עסק. בסדר.‬
‫אני לא מאמין ש... קינאתי בך, בבר ההוא.‬
‫כן. נראית כל כך בטוח בעצמך.‬
‫הייתי צריך לדעת שאתה בעצם‬ ‫סתם בוגד חסר חוט שדרה.‬
‫הדי, אין מצב שאת עדיין רוצה את הבחור הזה.‬ ‫תסתכלי עליו, אבא שלו יהרוג אותנו.‬
‫ספו, שתוק.‬
‫אבא שלך מפחיד אותי יותר ממוקשים.‬
‫תשתקו שם, לעזאזל.‬
‫כן, כאן.‬ ‫-כאן?‬
‫זה ייקח בערך יום אחד, ונגיע ל...‬
‫תיזהר עם האוקסיקונטין הזה.‬ ‫זה יכול להיות ממכר.‬
‫איפה היינו?‬ ‫-מה עם ממש פה?‬
‫אבל אני חושב שווין צריך...‬
‫וין לא בא בחשבון.‬ ‫הוא משתף פעולה עם "צ'ארלי".‬
‫נכון, בוגד?‬
‫אם אתה עדיין לא בוטח בי...‬
‫פשוט תירה בי...‬
‫כשתהרוג אותם.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫ראיית לילה, מותק. ראיית לילה.‬
‫נראה מה קורה.‬
‫אני צריכה להשתין.‬
‫יש לה פיפי.‬ ‫-כן, שמעתי אותה. אני לא חירש.‬
‫כן, אני יודע שאפשר לשכוח מאמנת ז'נבה,‬
‫אבל אולי תיתן לה לפשתן.‬
‫אתה יכול להתיר את הידיים שלי? בבקשה.‬
‫כשצריך להשתין, אז צריך.‬
‫מהר, בסדר?‬
‫בוא נלך.‬
‫אל העץ.‬ ‫-כן.‬
‫דייוויד, אתה לא רוצה‬ ‫שהפעם הראשונה שאוריד את המכנסיים‬
‫תהיה בנסיבות מוצלחות יותר?‬
‫פלרטטת איתי באותו ערב כי חיפשת זיון קל‬
‫או כי באמת היית מעוניין בי?‬
‫למעשה, אני מעוניין.‬
‫כן.‬
‫עזבת את משפחתך העשירה‬ ‫כדי לעשות משהו טוב, לעזור לאנשים, לילדים.‬
‫ואת גם נראית טוב. אני לא אשקר.‬
‫אז תשחרר אותי.‬
‫תן לי יתרון של עשר דקות.‬ ‫זה כל מה שאני מבקשת, בבקשה.‬
‫אני לא רוצה לעמוד בינך לבין זיון.‬ ‫אבל היא חמודה.‬
‫מל, קח אותה בחזרה לעץ.‬
‫כדאי שתקשיב לאביך, בן.‬
‫אתה דפוק וחסר ערך.‬ ‫רק שתדע, אני רק ניסיתי להימלט.‬
‫לא אשכב איתך עבור כל הזהב שבעולם.‬
‫עזוב אותי!!!‬
‫בסדר. אני מבינה.‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫מל, תוודא שהחבל מהודק.‬
‫כן.‬ ‫-הי, אבא.‬
‫בסדר.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-קח את האקדח.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-לקחתי את האקדח.‬
‫תגרור אותו לשם.‬
‫ספו חופשי! תן את האקדח!‬ ‫-תפוס אותו.‬
‫אני אפצח לך את הראש!‬
‫ידעתי!‬
‫עוד בגידה מזוינת של מסומם.‬
‫דייוויד, אתה לא רואה מה אוטיס עושה?‬
‫אתה עושה בדיוק מה שהוא רוצה!‬
‫אימא שלך הייתה מתביישת בך!‬
‫כן, אתה לא הבן שלי!‬
‫אתה מת מבחינתי. שמעת?‬
‫תביא את החבל.‬ ‫-מת! קבור!‬
‫תביא את החבל.‬ ‫-אתה פחדן מזוין.‬
‫בושה וחרפה!‬ ‫-תביא את החבל, דייוויד.‬
‫אל תביא כלום. תשאיר את התחת שלך שם.‬
‫תשאיר את התחת שלך שם!‬
‫הייתה לכם הרפתקה רצינית.‬
‫ידידי, תן לי לעזור.‬ ‫-לא.‬
‫אני מסתדר. תודה.‬
‫הי.‬
‫תוריד ממני את זה.‬ ‫-איפה אדי?‬
‫שבר את הקרסול. השארנו אותו עם מזון ומים.‬
‫הוא התעקש.‬
‫הוא עקשן כמו פרד זקן.‬
‫נשמע רע מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫ידעתי שלא הייתם צריכים ללכת לבד.‬
‫יש לי חבר באזור. הוא ישלח קבוצת חילוץ.‬
‫היית רוצה להרוויח יותר כסף‬ ‫משהרווחת בכל חייך?‬
‫אדי לא שבר את הקרסול, נכון?‬
‫לא. תעזור לי.‬
‫הרגתם אותו?‬
‫אלוהים, לא.‬
‫שדה מוקשים.‬
‫אוטיס! הנה באים השותפים שלך.‬
‫הם לא שותפים שלי.‬
‫הדי!‬
‫-ספו!‬
‫ספו!‬
‫אנחנו רוצים את הזהב שלנו. תנו לנו אותו.‬
‫הוא אמר שהזהב שלו אצלכם.‬
‫תשכח מזה.‬
‫ניתן את החבר שלכם תמורת הזהב.‬ ‫-הוא לא חבר שלנו!‬
‫מה?‬ ‫-שמעת אותי.‬
‫הדי, בשם אלוהים, תעזרי לי.‬
‫דייוויד, אתה חייב לעזור לו.‬
‫אוטיס...‬
‫בבקשה.‬
‫אנחנו רוצים אותו בחיים.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-לעזאזל.‬
‫נוכל להתחלק.‬
‫יש מספיק לכולם.‬
‫אתה רוצה לחלק...‬
‫את מה שכבר שלנו?‬
‫מה הוא אומר?‬
‫אני מחבב אותך.‬
‫דוד סם השחור.‬
‫אנחנו נתחלק.‬
‫זה בשבילך, השאר בשבילנו.‬ ‫-הי!‬
‫בנאדם, אנחנו אמריקאים.‬
‫אם תהרוג אותנו או תפגע בו,‬ ‫תהיה לך תקרית בין-לאומית.‬
‫לא נהרוג אף אחד...‬
‫בינתיים.‬
‫שמעת אותו.‬
‫אף אחד לא מקבל כלום. כלום!‬
‫דוד סם השחור,‬
‫זה שייך לעם הווייטנאמי.‬
‫אנחנו לוקחים את מה ששלנו.‬ ‫-אתם לא לוקחים את מה ששלנו.‬
‫אם תסתכל על מטיל הזהב שם,‬ ‫כתוב עליו ארצות הברית, ידידי.‬
‫אתם, ארה"ב?‬
‫ועוד איך.‬
‫כתוב ארה"ב, אבל לא נראה לי.‬ ‫-בוודאות.‬
‫מי אתם, לעזאזל?‬
‫אנחנו?‬ ‫-אתם.‬
‫קצין וייטנאמי.‬
‫כן? איפה התגים הרשמיים שלכם?‬
‫אנחנו לא צריכים תגים רשמיים עלובים.‬
‫אתה מכיר את קלי, אחי?‬
‫כן. וקודם כול, אתה לא אחי,‬
‫ואני מכיר את קליפורניה, כן.‬
‫טיפש שכמוך.‬
‫זו לא מדינה.‬
‫סגן קלי.‬
‫שמעת פעם על מי ליי?‬
‫אני יודע הכול על מי ליי.‬
‫ואתם, חיילים רוצחים,‬
‫הורגים ילדים ותינוקות חפים מפשע.‬
‫היו זוועות בשני הצדדים.‬
‫אז למה שלא תלעס כמה צ'ופסטיקס?‬
‫תירגע.‬ ‫-לא, שיזדיין!‬
‫"להפוך את אמריקה לגדולה שוב."‬ ‫אני אראה לך משהו!‬
‫לעזאזל!‬ ‫-סיימון!‬
‫צ'אבי!‬
‫סיימון!‬ ‫-תישארו למטה!‬
‫קדימה!‬
‫צ'אבי!‬
‫איפה נורם?‬
‫הוא איננו, אחי. נפל במילוי תפקידו.‬
‫די די מאו! בוא נזוז.‬
‫קדימה!‬ ‫-די די מאו!‬
‫תתקדם. אני מטפל בזה.‬
‫בסדר.‬
‫מל!‬ ‫-כן, אחי.‬
‫תביא ערכת עזרה ראשונה.‬ ‫-כן.‬
‫וטלפון לווייני.‬
‫הוא פשוט איננו!‬
‫בסדר. תתגלגל.‬ ‫-אוטיס.‬
‫תסתובב. אני יודע, תתהפך. עבר דרך הרגל.‬
‫תלחץ על זה.‬ ‫-ספו.‬
‫אני יודע, ילד. אני יודע. הנה. בסדר.‬
‫תמשיך ללחוץ על זה.‬
‫תנשום נגד הכאב. פשוט תמשיך.‬
‫תמשיך. בסדר. תלחץ על זה.‬
‫יופי. תלחץ על זה!‬
‫תלחץ. תלחץ חזק. בסדר. אני יודע.‬
‫אני יודע, קדימה. בסדר, אתה תהיה בסדר.‬
‫תזיז את היד! אני יודע.‬ ‫הנה. בנאדם, זה צריך להיות הדוק.‬
‫זה עבר דרך הרגל.‬
‫יפה מאוד.‬ ‫-הי!‬
‫בסדר. רגע.‬ ‫-תתאפס על עצמך!‬
‫בסדר. רגע. זה בסדר.‬
‫מה שלומו?‬
‫אתה תשרוד.‬ ‫-מה שלומו, אחי?‬
‫ממש כמו עקיצת יתוש.‬
‫אל תפשל עם זה, אחי.‬ ‫-קדימה.‬
‫תהיה גבר.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר, תראה...‬
‫הדבר הראשון שהמלוכסן הזה יעשה‬ ‫כשיחזור לעיר,‬
‫זה לאסוף את כל הבריונים שהוא יכול.‬ ‫עכשיו תסתכל.‬
‫למי אתה מתקשר?‬
‫אני מתקשר לטיין.‬ ‫היא יכולה להוציא אותנו מכאן.‬
‫למה לעזאזל עשית את זה?‬ ‫-מה לעזאז...‬
‫אני צריך לירות בך למוות.‬ ‫-תעשה את זה.‬
‫פשוט מאוד לעשות את זה, בלאד.‬
‫אל תפתה אותי, בן זונה.‬
‫מה לעזאזל הבעיה שלכם?‬
‫אחי.‬
‫נשאר לנו מעט מאוד דלק.‬
‫אולי מספיק כדי להגיע לחורבת המקדש.‬
‫כמה קילומטרים מכאן.‬ ‫-מה נשיג בזה?‬
‫אם תבחר להילחם באנשים האלה,‬ ‫צריך קצת הגנות.‬
‫אוטיס, תחשוב על זה רגע.‬ ‫טיין עם הווייטקונג.‬
‫אוטיס, ככה הם ידעו על הזהב, אחי.‬
‫ככה כל המארב הדפוק הזה אורגן!‬
‫מל?‬
‫אתה מכיר את טיין?‬
‫לא, לא מכיר אותה.‬
‫ואתה מצפה שהוא יגיד את האמת.‬
‫בסדר, תראה, אחי. בסדר.‬
‫נחתוך דרך הג'ונגל לנהר.‬
‫לכפר, הונג נו. שם, הונג נו.‬
‫נחכה ללילה. נגנוב סירה,‬
‫ונעקוף את טאן צ'או.‬
‫הי, חבר'ה! לא!‬ ‫-טאן צ'או.‬
‫לא נוכל להגיע לשם. זה 30 קילומטר מכאן.‬
‫אז מה? אתה פוחד מקצת ספורט, שמן?‬
‫הרגל של דייוויד לא תעמוד בזה.‬
‫דייוויד הוא כבר לא... הבעיה שלי.‬
‫דייוויד הוא הבן שלך.‬
‫הבן שלי...‬
‫הוא בוגד.‬
‫אתה איתנו או לא?‬
‫החלק שלי הוא שלי.‬ ‫תעשו מה שתרצו עם החלק שלו. שמעתם?‬
‫תקשיב, דפוק מטורף שכמוך!‬
‫נורמן לא היה רוצה שנתפצל.‬ ‫-זה נכון. הוא לא היה רוצה.‬
‫וזאת הבעיה שלי, אוטיס.‬
‫סטורמין נורמן כבר לא בין החיים.‬ ‫אתה מבין אותי?‬
‫בעיה שלי.‬
‫שלום לכם!‬
‫"ה' רועי! לא אחסר!‬
‫בנאות דשא ירביצני!‬
‫על מי מנוחות ינהלני! נפשי ישובב!‬
‫ינחני במעגלי צדק למען שמו!‬
‫גם כי אלך בגיא צלמוות,‬
‫לא אירא רע כי אתה עמדי.‬
‫שבטך ומשענתך המה ינחמוני!"‬
‫אוכל לעזור לכם להוציא את זה מהמדינה.‬
‫בסדר. ניתן לך חלק.‬ ‫-כמה זה?‬
‫מיליון.‬
‫גם אנחנו רוצים.‬
‫אתם רוצים להשתתף?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫לעזאזל, אוטיס. תשים את הזהב בקרייגסליסט.‬
‫מל, מה אני אמור לעשות? אדי, סיימון,‬
‫הבולשיט הזה עם פול והחטיפה,‬ ‫כל זה לא קרה מעולם, בסדר?‬
‫ומה עם ספו?‬
‫כולנו יודעים מה קרה לספו. הוא עלה על מוקש.‬
‫הי, ממש מהר, רק למען ההבהרה.‬
‫גם החלק שלנו יהיה מיליון?‬
‫לעזאזל!‬
‫חצי.‬
‫הם לא ייקחו את הזהב שלי. לא ממני.‬ ‫בשום אופן. לא הפעם.‬
‫לא ידפקו אותי שוב.‬ ‫מנסים לדפוק אותי בזמן שהם מעמידים פנים.‬
‫צ'אבי.‬
‫קוון.‬
‫בחור אחד הלך לכאן.‬
‫השאר נכנסו למכונית ונסעו לשם.‬ ‫-בסדר.‬
‫טונג.‬
‫קח שלושה בחורים ותעקוב אחריהם.‬
‫שלושתכם.‬
‫בואו אחריי.‬
‫בואו נזוז!!!‬
‫אני מקדישה את התקליט הבא לאח מרווין גיי‬
‫ולאחים השחורים של הדיוויזיה הראשונה.‬
‫האדומה הראשונה הגדולה,‬
‫גדוד 2, חטיבה 136.‬
‫שיהיה לכם יום טוב, רבותיי.‬
‫הנפש שלהם חלשה. אין להם כושר עמידות.‬
‫לא חזקים כמו פול. בכלל לא.‬
‫אין להם אותו האומץ שיש לפול. זו לא אשמתם.‬
‫הם נולדו חלשים. אוטיס והזונה שלו.‬
‫גנבי מכוניות, פרחחי רחוב, שודדים.‬
‫הם לא ישדדו... את מטילי הזהב שלי.‬
‫לא מפול. בשום פנים ואופן.‬
‫לא ידפקו אותי שוב.‬
‫ניסו לדפוק אותי ולהעמיד פנים שהם לטובתי.‬
‫לא את פול. לא הפעם.‬
‫לא.‬
‫בני זונות. בני...‬
‫הסיתו את הבן שלי נגדי.‬
‫דם מדמי.‬
‫לעזאזל.‬
‫טוב...‬
‫נראה מי ינצח בסוף.‬
‫לא אכפת לי מה אומרים במחלקה לענייני‬ ‫חיילים משוחררים. הם לא יודעים כלום.‬
‫הרופאים הכי גרועים בעולם. ממאיר? חרא.‬
‫הפכתם אותי לממאיר.‬
‫המקום הדפוק הזה...‬
‫שטפו אותי בקוטל העשבים אייג'נט אורנג'‬ ‫שגורם ללימפומה.‬
‫הבני זונות של הצבא חרכו את האדמה עם זה!‬
‫התיזו את זה באוויר ובמים,‬
‫במחזור הדם שלי, בתאים שלי, ב-DNA שלי,‬ ‫ובנשמה המזדיינת שלי!‬
‫אבל אני לא אמות...‬
‫מהחרא הזה.‬
‫אתם לא...‬
‫תהרגו את פול.‬
‫שמעתם אותי?‬
‫תקשיבו לי.‬
‫אתם לא תהרגו את פול.‬
‫וממשלת ארה"ב לא תחסל אותי.‬
‫אני אבחר...‬
‫מתי...‬
‫ואיך אני אמות.‬
‫הבנתם?‬
‫לא יכולתם להרוג אותי אז, עם שלושה סבבים,‬
‫ובטח שלא תוכלו להרוג אותי עכשיו.‬
‫בדיוק ככה?‬
‫בדיוק ככה.‬
‫אני יודע שזה כואב בטירוף.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫אל תודה לי. תודה לדוד מלי-מל.‬
‫אין כמוכם.‬
‫הדי, יש לו חום. אני חושב שהפצע מזוהם.‬
‫תטפלי בו.‬
‫רד ממני!‬
‫רד!‬
‫מהר!!!‬
‫- לפתוח לאחר מותי -‬
‫מה הסיפור איתך ועם אבא שלך?‬
‫ג'קלין.‬
‫מי זאת?‬
‫אימא שלי.‬
‫אימא שלי...‬
‫הייתה לה לידה קשה מאוד.‬
‫והיא לא שרדה?‬
‫אני מתנצלת.‬
‫אני מחטטת.‬
‫זה לא העסק שלי.‬
‫אבא שלי...‬
‫הוא אהב אותה יותר מאשר אותי.‬
‫ולא נתן לי לשכוח את זה.‬
‫הוא שנא אותי מיום שנולדתי.‬
‫הכול באשמתי.‬
‫הייתי צריך למות במקום אימא שלי.‬
‫הכשת נחש מחורבנת. קדימה.‬
‫בן ז... לך להזדיין!‬
‫בחיי, אתה אוהב תעלולים.‬ ‫הו, אלוהים. אתה אוהב תעלולים.‬
‫בוא לאבא.‬
‫לעזאזל.‬
‫קיבלת את זה, נורם. הכול בשבילך, מותק.‬
‫החיים הם חרא!‬
‫אם אני צריך למות,‬ ‫אני צריך למות כמו גבר, בלאד.‬
‫מוסר ואתיקה.‬
‫זה נשמע כמו סטורמין נורמן.‬
‫אני ממשיך לשמוע את הקול שלו בראש,‬ ‫אומר לי לפעול נכון כדי שיהיה בסדר.‬
‫סטורמין הבין את כל עניין החיים הזה.‬
‫אנחנו לא נמות בווייטנאם.‬
‫קדימה, בוא נילחם, בלאד.‬
‫בלאדס.‬ ‫-בלאדס.‬
‫ישנתי. אחי, ישנתי עמוק, מעולף, בנאדם.‬
‫אלוהים נגע בי והעיר אותי.‬
‫אמרתי, "אלוהים...‬ ‫למה אתה מעיר את התחת השחור שלי?"‬
‫אלוהים אמר לי, "פול, תדפוק את הבני זונות.‬
‫תמשיך עם זה."‬
‫אמרתי לאלוהים, "אלוהים, לעשות מה?"‬
‫ואלוהים הרים את הקול, לא צעק,‬
‫אבל הכניס קצת בס לקול השמימי שלו ואמר לי,‬
‫"תדפוק את הבני זונות, פול.‬ ‫הם לא מבינים כלום.‬
‫תעשה את הקטע שלך. תראה שאתה צודק."‬
‫מה אתה עושה כאן, אחי?‬
‫רציתי לדבר איתך.‬
‫על מה?‬
‫אתה יודע.‬
‫לך מפה, אחי.‬
‫בבקשה.‬
‫לא, נו כבר.‬
‫אני לא יכול, פול.‬
‫תצטרך להתוודות.‬
‫הי, נורם!‬
‫הי.‬
‫הנה זה.‬
‫זאת הייתה תאונה.‬
‫זה לא סיפור, בלאד.‬
‫תאונה.‬
‫אני סולח לך.‬
‫שמעת את זה?‬
‫אני סולח לך.‬
‫זה לא סיפור, בלאד.‬
‫נו כבר.‬
‫נו כבר, פול. נו כבר, בלאד.‬
‫אני סולח לך.‬
‫אלוהים הוא אהבה.‬
‫אהבה היא אלוהים.‬
‫נו. הי, אתה מבין אותי עכשיו.‬
‫אתה מבין אותי היטב. זה לא סיפור.‬
‫אני מכיר אותך, בלאד.‬
‫מתתי עבורך, בלאד.‬
‫תמשיך לחפור. אתה במיעוט.‬
‫אנחנו תמיד במיעוט.‬
‫איפה הזהב?‬
‫סטורמין נורמן לקח אותו, בנאדם.‬
‫הוא היה שלו.‬
‫מי זה סטורמין נורמן?‬
‫בן זונה שחור ורע.‬
‫איפה כל החיילים?‬
‫לא, אני לא אגלה.‬
‫תבין...‬
‫אנחנו בלאדס. יש לנו חיבור.‬
‫נלחמנו...‬
‫במלחמה לא מוסרית שלא הייתה שלנו,‬
‫עבור זכויות...‬
‫זכויות שלא היו לנו.‬
‫הם האחים שלי.‬
‫הרגת את אח שלי.‬
‫זה נכון.‬
‫"אל תדבר על אבא שלי‬
‫אלוהים הוא חבר שלי, ישו הוא חבר שלי‬
‫הוא ברא את העולם הזה עבורנו שנחיה בו‬
‫ונתן לנו הכול‬
‫כל מה שהוא מבקש מאיתנו‬
‫זה שנעניק זה לזה אהבה"‬
‫אחי, מרווין.‬ ‫-אתה שיכור.‬
‫מעולם לא הייתי פיכח יותר.‬ ‫-תחפור!‬
‫בסדר, זה מספיק עמוק, בנאדם.‬
‫בסדר.‬
‫אחפור.‬
‫"אל תדבר על אבא שלי..."‬
‫מהר יותר!‬
‫"אלוהים..."‬
‫מהר יותר!‬
‫"...הוא חבר שלי, ישו הוא חבר שלי"‬
‫מהר יותר!‬
‫"הוא אוהב אותנו"‬
‫מהר יותר!‬
‫"בין שנדע זאת ובין שלא נדע‬
‫והוא יסלח לנו על כל חטאינו"‬
‫אתה בסדר שם?‬
‫תהיה ערני.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫קול אנד דה גנג.‬
‫אחרי שהיית במלחמה,‬ ‫אתה מבין שהיא אף פעם לא נגמרת.‬
‫בין שהיא בראש שלך ובין שהיא במציאות.‬ ‫אלה רק דרגות שונות.‬
‫ספר לי על זה.‬
‫אם אמות במקרה, שלח את החלק שלי לכאן.‬
‫אחד משניכם צריך לקחת את זה.‬ ‫-לא. אני לא רוצה את זה.‬
‫לא יריתי באקדח בחיים שלי.‬
‫אם אירה, אחטיא בקילומטר,‬ ‫במיוחד עם הרגל שלי.‬
‫אבא שלי? ראית אותו?‬
‫הניחוש שלי הוא שדה-רוץ' איתו.‬
‫מי?‬ ‫-אחד מבני ארצך.‬
‫הוא ארגן את העסקה שלנו, כנראה תחמן אותנו.‬
‫אולי אוכל לפנות אליו.‬
‫שווה לנסות.‬
‫אתה מוכן לזה?‬
‫בלאד, זו לא הפעם הראשונה שלי בווייטנאם.‬
‫טוב, אם נחיה, תלמד אותי את זה.‬
‫כולנו נחיה.‬
‫ואולי יום אחד אם אבוא לפריז,‬ ‫תוכלי להראות לי את ה"צ'מפס-אליסיס".‬
‫את מה?‬
‫את יודעת, ה"צ'מפס-אליסיס"?‬ ‫הדבר הגדול אצלכם.‬
‫השאנז אליזה.‬
‫סגרנו?‬ ‫-סגרנו.‬
‫תזכרו את התוכנית.‬
‫כן, המפקד.‬
‫- להפוך את אמריקה לגדולה שוב -‬
‫מי החברה היפה שלך?‬
‫נוכל לדבר באותה השפה. אני צרפתייה.‬
‫אנשים אלה הם חלק מההיסטוריה שלנו‬ ‫כאן בווייטנאם.‬
‫אז זה שייך להם.‬
‫עלינו לשקול את הקורבן שהם הקריבו.‬
‫כולנו הקרבנו.‬
‫זה שהם שחורים‬ ‫לא הופך את ההקרבה לגדולה יותר.‬
‫זה פשוט עסקים.‬
‫מה הוא אמר עכשיו?‬
‫שהירוק חשוב יותר משחור.‬
‫יש לכם את החלק של נורמן?‬
‫הוא שואל על החלק של נורמן.‬
‫אני לא יודע.‬
‫נורמן די קפדן בקשר למה שהוא חולק בו.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬ ‫-כן.‬
‫טיין הייתה מעורבת בזה?‬
‫טיין היא אישה פיקחית מאוד,‬ ‫אבל אין לה התיאבון‬
‫ליוזמה כזאת. היא לא יודעת כלום על זה.‬
‫היא תמימה כמו שאתה בור.‬
‫טוב, תיקחו את הזהב.‬
‫צאו לשלום. שאלוהים יהיה בעזרכם.‬
‫אנחנו רק רוצים את מה שבאנו בשבילו.‬
‫יופי.‬
‫בני זונות שכמותכם!‬
‫סע!‬
‫אני לא מרגיש כלום.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫יצא מהצד השני. נכנס ויצא.‬
‫אתה תשרוד, חבר.‬ ‫-תשמור על עצמך.‬
‫רימון!‬
‫לא!‬
‫כל הבלאדס שלך מתים.‬
‫אף אחד לא נותר.‬
‫לעזאזל.‬
‫איפה הזהב?‬
‫חמשת הבלאדס לא מתים,‬
‫אנחנו מתרבים.‬
‫הרשה לי.‬
‫טירוף!‬
‫סנדק, אתה תהיה בסדר.‬
‫דייוויד היקר.‬
‫בן...‬
‫אם אתה קורא את זה,‬ ‫אתה יודע שפגשתי את הבורא.‬
‫נתתי את המכתב הזה ל...‬
‫לחבר הכי טוב שלי,‬
‫הסנדק שלך,‬
‫אוטיס,‬
‫כשנחתנו שוב בווייטנאם.‬
‫- מוזיאון שרידי המלחמה -‬
‫חזרתי כדי להתמודד עם השדים‬ ‫שרדפו אותי ועינו אותך.‬
‫גרמתי לך להרגיש שאתה לא אהוב.‬
‫אחינו סטורמין נורמן‬ ‫תמיד פקד עלינו, הבלאדס, לאהוב זה את זה.‬
‫במובן הזה, אכזבתי אותך.‬
‫כל שאני יכול לומר לך הוא...‬
‫שאני מצטער שהפכתי את חייך לגיהינום.‬
‫תאמין לי.‬
‫זה בדיוק הגיע.‬
‫זאת לא הייתה אשמתך.‬
‫יש דברים שקשורים בי‬ ‫שלעולם לא תדע או תבין, דייוויד.‬
‫- לפקודת: סיסי קופר‬ ‫שני מיליון דולר -‬
‫הלוואי שיכולתי להחזיר את מחוגי הזמן...‬
‫- לזכר הגברים והנשים‬ ‫ששירתו במלחמת וייטנאם -‬
‫- ומתו מאוחר יותר עקב שירותם -‬
‫אני לא יכול.‬
‫- אנו מוקירים וזוכרים את קורבנם -‬
‫איש לא יכול.‬
‫בדיקת מיקרופון!‬ ‫-בדיקת מיקרופון!‬
‫אני צריך לחלוק משהו עם כולכם.‬
‫זה עתה קיבלנו צ'ק מהחייל שלנו אדי‬ ‫על סך שני מיליון דולר!‬
‫בדיקת מיקרופון!‬ ‫-בדיקת מיקרופון!‬
‫כשאומר "חיי שחורים", תאמרו "חשובים!"‬
‫חיי שחורים!‬ ‫-חשובים!‬
‫חיי שחורים חשובים!‬ ‫-חיי שחורים חשובים!‬
‫חיי שחורים חשובים!‬
‫- אנש"ם - אהבה נגד שרידי מלחמה -‬
‫תודה לכל הנמצאים כאן ביום עצוב ויפה זה.‬
‫ואני שמחה לספר לכם‬ ‫שהמתנה של שלושה מיליון דולר‬
‫נתרמה בשמו של עמיתי המנוח, ספו הבלין.‬
‫והיא תשמש לפינוי מוקשים ופצצות,‬
‫ושיקום חייהם של קורבנות בכל העולם.‬
‫- קרן ספו הבלין -‬
‫אבל עד הנצח ובחזרה,‬
‫אימך היקרה ג'קי ואני...‬
‫תמיד נאהב אותך.‬
‫תאמין שאוהב אותך תמיד, בן.‬
‫אביך.‬
‫אבא שלך.‬
‫אוטיס.‬
‫לא יכולתי לחזור הביתה‬ ‫בלי לראות את שתיכן לפני שאעזוב.‬
‫אבא.‬
‫אני מתגעגעת אליך. ואני אוהבת אותך כל כך...‬
‫ואני אוהב אותך.‬
‫..."כדי להציל את נשמתה של אמריקה."‬
‫- מרטין לותר קינג‬ ‫אפריל 1967 -‬
‫היינו משוכנעים‬ ‫שלא נוכל להגביל את החזון שלנו‬
‫לזכויות מסוימות לאנשים שחורים,‬
‫ובמקום זאת אישרנו את הקביעה‬ ‫שאמריקה אף פעם לא תהיה חופשייה‬
‫או תינצל מעצמה‬ ‫עד שצאצאי העבדים שלה ישוחררו לגמרי‬
‫מהאזיקים שהם עדיין נושאים.‬
‫מבחינה מסוימת‬ ‫אנחנו מסכימים עם לנגסטון יוז,‬
‫המשורר השחור של הארלם,‬
‫שכתב בעבר, "הו, כן,‬
‫אומר זאת בפשטות,‬
‫אמריקה מעולם לא הייתה אמריקה בשבילי‬
‫ועם זאת אני נשבע את השבועה הזאת:‬ ‫אמריקה תהיה!"‬
‫- בדיוק שנה לאחר מכן -‬
‫- ד"ר מרטין לותר קינג הבן,‬ ‫מבקר מובהק של מלחמת וייטנאם, -‬
‫- נרצח בממפיס, טנסי,‬ ‫בארצות הברית של אמריקה. -‬
‫שמרו על עצמכם.‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫תרגום כתוביות: אורית זיו‬
‫לעזאזל!‬
‫קאט!‬