Downloaded from YTS.MX
Nem visz rá a lélek, hogy lelőjem a testvéremet...
Official YIFY movies site: YTS.MX
MUHAMMAD ALI ILLINOIS, CHICAGO - 1978. FEBR. 26.
...se sötétebb bőrűeket, se szegény éhezőket
a nagy, hatalmas Amerikáért. Miért lőném le őket?
Ők sose hívtak „niggernek”. Nem lincseltek meg.
Nem uszítottak rám kutyát. Nem fosztottak meg a nemzetiségemtől.
Kis lépés egy embernek, nagy lépés az emberiségnek.
NEIL ARMSTRONG A HOLD - 1969. JÚL. 21.
EGY ŰRHAJÓS NAPI ÉTKEZÉSE 12 DOLLÁR. 8-BÓL ELLÁTHATNÁNK EGY ÉHEZŐ GYEREKET.
MALCOLM X ILLINOIS, CHICAGO - 1962. JÚL. 11.
Ha 20 millió feketével vívják a háborúikat,
szedetik le a gyapotot, és nem fizetik meg őket rendesen,
előbb-utóbb megcsappan a lojalitásuk önök iránt.
NEW YORK, HARLEM 1970. AUG. 1.
Amerika hadat üzent a feketéknek.
Ha nem vonnak kapcsolatot...
PICSÁBA A BEHÍVÓVAL
...Vietnám és az itteni események közt...
NARANCS GÁZ - RANCH HAND HADMŰVELET VIETNÁM/KAMBODZSA/LAOSZ 1961-1971
...akkor hamarosan teljes mértékű fasizmussal fogunk szembesülni.
KENTI ÁLLAMI EGYETEM 1970. MÁJ. 4.
MEGGYILKOLTA AZ OHIÓI NEMZETI GÁRDA
JACKSONI ÁLLAMI EGYETEM 1970. MÁJ. 15.
MEGGYILKOLTA JACKSON ÉS MISSISSIPPI ÁLLAM RENDŐRSÉGE
THÍCH QUNG ĐC DÉL-VIETNÁM, SAIGON - 1963. JÚN. 11.
H ĐÌNH VĂN DÉL-VIETNÁM, SAIGON - 1963. OKT. 27.
NEMZETI DEMOKRATA GYŰLÉS 1968. ÁPR. 26.
Nem célom, és nem is fogadom el...
HÁBORÚS BŰNÖS
...hogy a pártom újabb elnöki ciklusra jelöljön.
NGUYN NGC LOAN TÁBORNOK 1968. FEBR. 1.
NGUYN VĂN LÉM VIETKONG
Amerikának főállású elnökre és főállású kongresszusra van szüksége.
GYEREKEK BOMBÁZÁSA NAPALMMAL DÉL-VIETNÁM, TRANG BÀNG - 1972. JÚN. 8.
Holnap déli hatállyal lemondok elnöki tisztemről.
A polgárháborúban 186 000 fekete katona szolgált.
Szabadságot ígértek, nem adták meg. A II. világháborúban
850 000 fekete harcolt. Szabadságot ígértek,
nem adták meg. Most itt az átkozott vietnámi háború,
és mást se kapunk, mint rasszista rendőri brutalitást.
SAIGON ELESTE 1975. ÁPR. 29.
USS MIDWAY, DÉL-KÍNAI-TENGER 1975. ÁPR. 29.
CSÓNAKOSOK VIETNÁMI MENEKÜLTEK
VIETNÁM, SAIGON 1975. ÁPR. 30.
VIETNÁM, HO SI MINH-VÁROS NAPJAINKBAN
A jó istenit!
Cimbora!
- Mizújs, haver? - Hogy s mint, pajtás?
Te jó ég! De örülök neked!
- Én is neked, bajtárs! Öregem! - Nahát!
Eddie, még befelé áll a lábujjad? Nem hozattad rendbe?
Nem akartam. Minek, testvér? A nőknek bejön.
Amúgy tudtad, hogy Jackie Robinson, John Elway,
Agassi, Messi, Neymar, Mookie és MJ is így járnak?
Na meg te, baszki! Csapj a kezembe!
- Vajon emlékszem még rá? - Ne már, tuti!
- Oké. Ez az! - Mutasd meg, milyen egy fekete!
- Adj egy ölelést! - Ezer éve!
- Hú, haver! - Nahát!
- Mi van veled? - Minden oké.
- Ölelj meg! - Hát itt vagy!
Hogy vagy?
- Nahát! - Ezer éve!
Odanézzenek!
- Örülök, hogy látlak titeket! - Azért ez nem semmi.
Eszméletlen, hogy újra ebben az országban vagyunk.
Amint leszálltam a gépről, fejbe kólintott a kánikula, bakker!
Pont, mint '68-ban.
- Az ám, testvéreim, visszajöttünk! - A bajtársak visszatértek.
- Az öt bajtárs nem fél, tovább él! - Úgy ám!
Hamarosan öten leszünk.
- Ámen! - Ámen!
Figyu, nézd, mit találtam!
„ROHAM NORMAN”
Ifjú bajtárs!
- Hazaviszünk, bajtárs. - Egek!
A virágkorát élte.
- Ámen! - Mutasd, pajtás!
- Asszonyom! - Igen, uram?
Elintézné, kérem, hogy mind a négy szobát a kártyámra terheljék?
Kösz, nem. Nincs rá szükség.
- Én állom, nem? - Az enyémet én.
- Nem szorulok jótékonykodásra. - Ki állított ilyen baromságot?
Ismerünk, tudjuk, menő Amex-kártyád van,
és hogy tiéd a világ legnagyobb autókereskedése, baszki!
Tartsd meg a pénzed, haver!
Hát, ma is keményfejű vagy.
Nem csak a fejem kemény!
De lökött vagy, tesó!
Azta!
Figyu, tudtátok, hogy van egy 18 éves fiam?
Mi, már 18 éves?
Aha, ezt nézd!
- De jóképű srác! - Hát igen.
Biztos az anyjára ütött.
Bandázó suttyók költöztek a környékünkre.
Cissy nyaggat, költözzünk el.
Van mivel megvédened magad?
Van hát. Két ágytárs is véd.
Smith az egyik oldalamon, Wesson a másikon.
Nem. Menj innen, fiam!
- Kösz, nem. - Haver!
Vietnámban kiskorúak is járhatnak bárokba?
Ne, menj... Húzz a picsába!
- Jól van, tessék. - Húsz dolcsi?
Menj el!
Most több suskája van, mint nekem.
- Lehúznak, haver. - Baszki!
Ez de gáz!
De komolyan, haver!
Csak szart kaptunk Vietnámért.
- Gyerekgyilkosoknak neveztek. - Ja.
Én bevettem a sok baromságot.
Megváltozott az életed? Ja, persze!
Szabaduljunk meg a potyázó migránsoktól, és húzzuk fel a falat!
Kurva gyorsan reagálniuk kell a tesóknak.
- Ne! - Csak mondom. Én...
Ne mondd, hogy a kamu-csontkinövéses elnökre szavaztál!
- Rá szavaztam. - Ne szívass már!
- Ne! - Nem szavazott rá.
- Láttalak ám! - Vádeljárást!
Te voltál a vigyorgó tesó az első sorban.
A tömegben, pont Trump mögött: „Itt vagyok!”
KAMU-CSONTKINÖVÉSES ELNÖK FLORIDA, SANFORD - 2016. OKT. 25.
Fekete Trump-szavazók, nézzék!
Figyeljék meg! Csodásak ezek a táblák, köszönöm.
Kamuhír.
Ezzel jön mindegyik.
- Kamuhír. - Ezzel.
- Igen. - Unom, hogy alul vagyok.
Megértelek.
Egész életemben átbasztak. Úgyhogy a saját javamat keresem!
Picsába is, naná!
Régen még
- jelentett valamit, hogy testvér vagy. - Ja.
A hatalom ellen voltunk.
- Szerettük egymást. - Ámen!
Vértestvérek lettünk abban a rohadt dzsungelben.
- Ámen! - Igen.
- Roham Norm megkövetelte. - Igen.
- Pontosan. - Oké!
- Ez az! - Gyerünk! Bumm!
- Bumm! - Jól van.
- Otis! - Vinh!
- Ő a vezetőnk, Vinh. - Eddie vagyok.
- Vinh. - Melvin, haver.
- Üdv! - Hogy vagy?
- Jól. - Paul vagyok.
- Örvendek. - Üdv!
Üdv újra Vietnámban, uraim!
- Kösz. - Köszönjük.
Itt az útiterv. Ez a tiéd.
- A tiéd. - Köszi.
- A tiéd. Kösz. - Ülj le!
Még mindig nagy hibának tartom, hogy nélkülem indultok a dzsungelbe.
- Ismerjük azt a dzsungelt. - Az tuti.
Bizony!
Megvannak a szükséges iratok?
Igen, tessék.
A Pentagontól... és a vietnámi kormánytól.
Amint megtaláljuk Norman maradványait,
a DPAA mentőosztagot küld, hogy hazaszállítsuk.
Arlingtoni Nemzeti Temető.
Mi a faszt bámulnak azok ott, haver?
Kik?
Az a kettő ott.
Faszom! Már tíz perce minket sasolnak.
- Nyugi, haver! - Nyugi? Engem bámulnak, ember!
Mindannyiunkat.
Azok az urak küldték az italt.
Volt vietkongok, és üdvözletüket küldik.
Tényleg?
- Az egyik az unokatestvérem, Nguyen. - Ne szívass!
És apám öccse.
- De te déli vagy. - És ők északért harcoltak.
Nguyen észak-vietnámi turistákat vezet.
Az amerikai háború vietnámi családokat fordított egymás ellen.
- Paul! - Mi van?
Én csak annyit mondok, akár ők is kinyírhatták Normot.
Felemelnéd végre a tetves poharad? Vége a háborúnak. Ne csináld!
Gyerünk, tesó!
Csirió!
- Jó éjt! - Ez az!
- Árad a szeretet. - Apám, nézzetek rá!
- Én mondom. - Tudom.
Már értem, miért olyan rohadt fontos a küldetés.
Erről szól ez a háború.
Hát megértetted!
Jól van, bajtársak! A célpont a C-47-esben van.
Kapaszkodjatok!
- Nyomás! - Kapaszkodó!
- Biztosítani! - Bajtársakat fedezni!
- Gyerünk! Menni fog! - Meglesz, Otis!
Maradj lenn! Fedezz!
Gyerünk!
Tárcsere!
- Tárcsere! - Tárcsere.
Kifelé!
Baszki! Beragadt!
Gyerünk! Mozgás!
Előre!
Gyerünk!
Sérült van!
Tüzet szüntess! Kelj fel, Paul!
Egyes csapat, biztosítani!
Biztosítani a terepet!
Hé, Paul, gyere be!
Tiszta!
Bajtársak!
Gyere be ide!
Jól van. Lássuk, mink van!
- Azta! - Szentséges atya-gatya!
Tudod, mit jelent ez?
Aranyvalutánk van.
Aranyvalutánk.
Sok utat szerveztem a háborúban szolgált amerikai katonáknak.
Örülök, hogy új fényben látjátok az országunkat.
Nézzenek oda!
- Teljesen más. - Hihetetlen!
Nem is volt ránk szükség. Ha ideküldik a Mekit,
a Pizza Hutot és a KFC-t,
egy hét alatt annyi a Vietkongnak.
- Jól mondod. - Ínycsiklandó.
Mikor szolgáltál?
Három turnusban. '67-től '71-ig. Első gyaloghadosztály.
Junction City hadművelet?
- Mind ott voltunk. - Igen.
Úgy van.
Az apám is.
- Tényleg? - VKH, 25. gyaloghadosztály.
A végéig harcolt.
Üss bele, testvér!
A családom itt volt Saigon bukásánál.
Az apám 18 hónapot töltött egy kommunista átnevelő táborban.
Sokaknak rosszabb volt.
Emlékeztek a gagyi Rambo-filmekre?
- Slyjal. - Igen.
Nekem bejöttek, ember.
Most szopatsz, haver?
Ja, meg az a fazon, Walker, a texasi kopó.
- Nem minősítem. - Haver!
Próbál megmenteni pár képzeletbeli hadifoglyot.
A Holly-vadmarhák próbálják utólag megnyerni a vietnámi háborút.
Első sorban ülnék, ha igazi hőst mutatnának,
magunkfajtát. Mondjuk, Milton Olive-ot.
A gránátra ugrott, hogy a bajtársait védje.
(18 ÉV, 11 HÓNAP, 15 NAP)
Az első becsületérmes testvér volt Vietnámban.
Tizennyolc éves volt.
Szeretlek titeket, meg minden, de én nem tenném meg.
Senki se kéri, hogy halj meg érte.
Hát én nem fogok.
Ahogy Aretha énekelte: „Kapj a fejedhez!”
- Vinh! - Mi a faszról beszél?
Bajtársak, nekem mára vége. Nagyon köszönöm.
- Kösz. - Jól van.
- Igen? - Óvatosan!
Óvatos leszek. Majd tali!
Hova megy?
El kell intéznie valamit, ember.
Tiên...
alig változtál.
Mindketten tudjuk, hogy ez nem igaz. De köszönöm a kedvességed.
Úgy tűnik, jól megy a sorod.
Talál megoldást az ember.
- Igen. Amikor tud. - Igen.
Ez mennyei.
Te hazug.
Az arany a vietnámi kormányé.
Monsieur Desroche pénzre váltja az aranyat.
Mást nem ismerek, aki képes lenne ekkora tranzakcióra.
- Volt már vele dolgod? - Igen.
Drága, 20%-ot kér.
Nekem pedig tíz kell.
És nincs más módja?
Nemzetközi exportból élek.
- Ezért hívtál fel engem. - Igen.
Anya!
Itt van minden a piacról, amit kértél.
Gyere ide, bemutatnálak valakinek.
Ő a lányom, Michon.
Ő egy régi barátom az amerikai háború idejéből, Otis.
Üdv, Otis!
Örvendek!
Mennem kell.
Köszönöm, drágám.
Ő...
Ő... a lányunk? A...
Igen.
Az ellenség fattyának mondták.
Engem meg kurvának.
Az apja egy moi, egy nigger.
A fehér amerikai katonáktól tanultuk a szót.
Mindenki kinézett minket.
Még a vécépucoláshoz is mocskosnak tartottak.
A mi gyönyörű Michonunkat csótánynak nevezik.
Nem kérek.
Jó éjt, Tiên!
Jó éjt, Otis!
Él még apa?
Mondd el végre az igazat!
Tudod, mi történt apáddal,
Mégis kéred, hogy ismételjem el.
Tartozol ennyivel.
Az anyád vagyok.
Én szültelek.
A saját életeddel törődj!
Szeretlek.
Megkérdezhetném, hogy jutott a birtokukba?
Marha sokat kérdez, uzsorás!
Egy manilai bankból is származhat, amit kiraboltak, Monsieur.
Vagy keresi a hatóság.
Nincs szükségem ilyen szarságokra.
Nem vagyunk nemzetközi bűnözők.
Ebben a szakmában nem árt az óvatosság,
szóval tudnom kell, kivel üzletelek.
Kezd dühíteni a fószer, haver.
Azt hiszem, itt végeztünk, uraim.
Várjon már!
Csak üljön le, rendben? Legalább ennyi tiszteletet!
Hol voltak a franciák a II. világháborúban?
Nagy bajban voltak Hitler miatt.
A francos USA mentette meg magukat!
Ha nincs Sam bácsi, maguk most mind
deutsche karattyolnának, és sült kolbászt,
bécsi szeletet, savanyú káposztát ennének croissant meg csiga helyett.
Hagyd, bajtárs!
- Nem, haver. - Hagyd már!
Még nem végeztem, bassza meg!
Ne pofázzon itt nekem ez a köcsög!
Apám, Isten nyugosztalja,
Normandiában szállt partra, és beaucoup masírozó nácit kinyírt.
Pedig azok a nácik nem csak a szájukat jártatták. Ellentétben magával.
- Na, most végeztem. - Most jobb?
- Igen. - Nos,
köszönöm ezt a tudatlan, egyoldalúan amerikai értelmezést a II. világháborúról.
Kérlek, értsétek meg! Nagy kockázatot vállal.
Miért, mi nem?
Muszáj megbíznunk magában, DeRossz, és magának is bennünk.
Mr. Desroche...
A szakaszunknak egy C-47-es CIA-gépet kellett megtalálnia,
ami az őslakos lahuk fizetését szállította.
Idegenkedtek a papírpénztől,
ezért az USA aranyrudakban fizette ki a Vietkong elleni segítségüket.
Megtaláltuk az aranyat, és...
Ideiglenesen elássuk. Ha kérdik, azt mondjuk, a vietkongok vitték el.
Később visszajövünk, és begyűjtjük.
Mármint lenyúljuk.
Szart se nyúlunk le!
Ki érzi ezt lenyúlásnak?
Az elsők között vittük vásárra a bőrünket a zászlóért.
Ez igaz.
Crispus Attucks testvér volt az első a bostoni sortűzben, bassza meg!
Kezdettől fogva tűzbe mentünk a hazáért,
remélve, hogy egy nap méltón bánnak velünk.
De csak jó nagyot rúgtak a fekete seggünkbe. Basszák meg!
Az USA tartozik nekünk. Mi építettük ezt a nyomorult országot!
Miről beszélsz, bajtárs?
Arról, hogy sajátítsuk ki ezt az aranyat...
ahogy nemsokára a flancos kocsidat is ki fogják.
Kisajátítjuk ezt az aranyat minden egyes fekete katonáért, aki nem jutott haza.
Minden egyes testvérért, akit Afrikából Jamestownba hurcoltak
még 1619-ben.
A sajátjainknak adjuk ezt az aranyat.
Velem vagytok?
- Ássuk el az aranyat! - Kárpótlás.
Bajtársak!
CRISPUS ATTUCKS MASSACHUSETTS, BOSTON - 1770. MÁRC. 5.
Később visszamentünk, de lenapalmozták a helyet,
és nem találtuk a jelzéseinket.
De nemrég egy sárcsuszamlás feltárt valamit, ami talán a C-47-es farokrésze,
és a szatellitképek lokalizálták a helyszínt.
Ön sokkal tájékozottabb, mint a barátai.
Benne van, vagy sem, jóember?
Ez az utolsó kilónkénti árajánlatom, a jutalékomat levonva.
Húszról volt szó.
Nem lehet dollármilliókat átvinni az amerikai vámon.
Az extra két százalékért egy fedőcéget kapnak,
és egy adómentes offshore számlát Makaóban.
Onnan a világ bármely bankjából lehívhatják a pénzt.
Honnan tudjuk, hogy maguk ketten nem simlisek?
Ahogy mondta, bíznunk kell egymásban.
Az extra két százalék az ő részéből jön le.
Így van.
- Kompenzálom. - Járulékos költség.
- Akkor rendben? - Igen.
- Nekem okés. - Nekem is.
És Sam bácsi nem volt jobb Vietnámban, mint Franciaország.
Uraim, pár nap múlva találkozunk.
Ha most megbocsátanak,
még sok a teendőm az ügyben.
Sok sikert!
És...
Vive la France!
A kis geci!
Nem veszem be.
Mi a faszt keresel itt?
Aggódom miattad.
Miért?
- Rájöttem, hogy idejössz. - És?
Gondoltam, benézek.
Szart se izgat téged, mi van velem.
De. A szokásosnál is őrültebben viselkedtél.
Igen, hát...
benéztél.
Az arany miatt vagy itt. Ne hazudj!
Az aranyra hajtasz. Láttam Otis levelét.
Jobb jelszó is van, mint az „1-2-3-4”.
Most komolyan, apa!
Mit akarsz, David?
- Egyenlő részesedést, és segítek. - Faszt!
Ha a hatóság rájön, üres kézzel mentek vissza a sittre.
Szaros kis gengszter lettél?
Azok után, amit tőled kaptam, még olcsón megúszod.
Te hálátlan, gennyes kis feketetanulmányok-tanár!
Mondjam el én a bajtársaidnak?
Te aztán tudsz nevelni!
És ha letámadnánk a fiadat, és lelöknénk a balkonról?
Páran velem tartanátok akkor.
- Ne fenyegesd a fiamat! - Különben?
Majd meglátod, mit kapsz a nyakadba!
- Ne már! - Elég!
Nyugi már, az istenit!
Nem kapsz teljes részt.
- Apád részén osztozhattok. - Felejtős.
Vagy ez, vagy semmi.
Látod? Ez is miattad van!
Mondok neked valamit.
Kolonc vagy a nyakamon,
amióta megszülettél.
Kimondtam, és komolyan gondolom. Fogd meg ezt a szart!
Faszomba már!
Mezei közlegény vagy a csapatban!
Teszed, amit mondunk, amikor mondjuk. Kérdés nélkül. Érthető?
Nagyon is, keresztapa.
- Rossz érzésem van, Otis. - Minden rendben lesz.
Az arany fura dolgokat művel az emberrel. A régi barátokkal is. Vigyázz magadra!
Jól van. Rendben.
Remélem, nem kell használnom.
Hamarosan találkozunk, oké?
- Nem mozdulnál meg? - Kerülj ki, köcsög!
- David! - Igen?
Miért jöttél ide?
Ő az apám.
Ez az utolsó esélyem vele lenni.
- Terápiára kéne járnia. - Tudom.
Magában motyog.
Norman elvesztése óta nem a régi.
- Álmában a nevét mondogatja. - Azt el tudom hinni.
- Ki volt az a fazon? - Norm?
Minden idők legjobb katonája.
Nem sok testvérből lett szakaszvezető.
A bajtársakat ágyútölteléknek használták.
A fehér egyetemisták bezzeg megúszták.
Minket, szegény feketéket küldtek a frontra. Hullottunk, mint a legyek.
Norman kiérdemelte a Roham nevet, jó pár csatát megjárt.
Kiképzett minket a dzsungelre.
Hitet adott nekünk, hogy élve hazatérünk.
Indulás előtt a nejem betett egy összetekert sálat a hátizsákomba.
Amikor szomorú lettem, elővettem, és egy verset találtam benne!!!
De édes!!!
- Felolvasnád nekünk? - Talán emlékezetből is megy.
„Ahogy a pálma virága a fa árnyékában vár,
úgy várják a szép hölgyek is a hőst haza.”
Akkor hősökké kell válnunk, ugye?
Így van.
Én is mondjam? Búcsúzóul megcsókolt a barátnőm...
Balra!
- Balra! - Balra! Gyerünk!
Mozgás!
Tüzet szüntess!
- Mindenki jól van? - Igen.
- Én jól. - Rendben.
A háború a pénzről szól.
A pénz a háborúról.
Akárhányszor kilépek az ajtón,
rendőrök járőröznek, mintha razzia lenne.
Érzem, mennyire nem érek semmit.
Hitet adott nekünk.
Irányt, célt.
A feketék történelmére tanított, amikor még nem volt népszerű a téma.
Megtanított, hogy ne vegyük be a komcsiellenes maszlagot.
Ő volt a mi Malcolm X-ünk és Martin Luther Kingünk.
Nem hagyta, hogy feladjuk.
Nem hódolt be.
Mint egy rossz anya, aki befogja a pofád.
Mint Ali.
LEGYEN BÉKE
NIXON GYILKOS A VÉRÉVEL FIZESSEN ÉRTE
Ez Vietnám hangja Hanoiból...
HANOI HANNAH HANOI RÁDIÓ
...a Vietnámi Demokratikus Köztársaság fővárosából.
Fekete katonák,
a tennessee-i Memphisben egy fehér férfi meggyilkolta dr. Martin Luther Kinget,
aki hősiesen szállt síkra az USA-ban dúló kegyetlen faji megkülönböztetés ellen.
Dr. King az USA vietnámi háborúját is ellenezte.
Fekete katonák, a kormányotok 600 000 katonát küldött
a lázadás elfojtására.
Fekete testvéreitek 122 városban lázadtak fel.
Őket gyilkolják, míg ti ellenünk küzdötök, távol a helytől, ahol szükség lenne rátok.
Fekete katonák, Dél-Vietnám népe határozottan ellenzi a polgárjogokért
és szabadságért küzdő feketék ellen elkövetett fasiszta tetteket.
A feketék aránya csupán 11% az USA-ban,
de 32% a katonák között itt, Vietnámban.
Fekete katonák, igazságos, hogy ti többen harcoltok, mint a fehér amerikaiak,
akik ideküldtek titeket?
Nehéz lehet, hogy titeket ideküldenek a háborúba meghalni
vagy egy életre megnyomorodni, miközben fogalmatok sincs, mi folyik.
Szóljon a következő szám
a fekete testvéreknek az első gyalogsági hadosztályban!
A Nagy Vörösnek, a második zászlóaljnak, a 136. ezredben.
Szép napot, uraim!
Vigyázzanak magukra!
- Ezt a faszságot! - Rossz ellenséggel kezdtek ki!
A mocskos fehérek túl messzire mentek!
- A Biblia azt mondja, szemet szemért. - Fogat fogért.
Ki kell nyírni pár sápadtarcút.
A testvéreink felperzselik otthon a földet, Norm.
Imádlak, ember, de baromira nincs igazad.
Dr. Kingről prédikáltok, a béke szónokáról.
A békevágy ölte meg dr. Kinget.
Én is dühös vagyok. Minden bajtársnak joga van hozzá, de...
Bajtársak vagyunk.
Senki nem használhatja ellenünk a dühünket. Kordában tartjuk.
Szart se változtat semmin a tervetek.
Szóval álljatok le! Ez parancs.
Faszom a parancsba, Norm!
Előbb engem kell megölnötök.
Bajtárs bajtárs ellen.
És elhiheted, apád állt a legközelebb hozzá.
Vallásos hittel hitt Normanben.
Nem hinném, hogy bármi másban hitt azóta.
Úszó piac. Kértek valamit, testvérek?
- Grilljük van itt? - Vennék pár dolgot.
Az mi? Banán?
Vesz párat?
Ki kér egy sört?
- Egy hatost! - Hozd fel ide!
Nehogy beszálljon!
Ez jó!
Hékás!
- Kértek narancsot? Ez jó. - Vedd el a söröd!
Felvágod? Kösz, nem. Hogy kell enni?
Csirkeízű.
Tuti nem. Ez rasszfüggő.
Vesz narancsot, uram?
- Vesz? - Nem veszek.
Van pénzetek?
- Olcsón adom. Vegyen! - Nem. Ma nem.
- Uram! - Nem.
Veszek banánt.
- Én is vettem. - Banán.
- Ez csodás! - Látod ezt?
Nem, kösz. Igen, az.
Tessék.
Ez remek. Nem, kösz.
Üdv, uram! Csirke.
- Üdv! - Mi van vele?
Uram! Csirke.
Ma nem.
Nem.
Nem kell. Nem...
Ne, ember! Nekem...
Nem. Nekem ez...
Minden tisztelettel, nem.
Nem.
Minden tiszteletem, de nem.
Beszélj már vele, Vinh!
A „nem” minden tetves nyelven ugyanazt jelenti.
Beszélj már vele, ember!
- Ezt a kövéret. - Nem!
Nem!
Szólj neki, Vinh!
Nem! Vissza, oké?
Nem kér ételt.
Fogd be! Nem akarom hallani ezt a sárga faszt.
Még nem adtam el egy csirkét se.
- Tudod, mit? - Nem eszi meg.
Picsába ezzel a hellyel!
- Maradi népség. - Uram!
- Vidd a picsába innen! - Vegye át!
- Kibaszott maradiak! - Menjünk!
- Mi a fasz baja van ennek? - Gyerünk!
- Nem, te szemétláda! - Gyere, apa!
Csak egy szaros csirke.
Rohadék!!!
- Te ölted meg a szüleimet!!! - Mi van?
Te ölted meg a szüleimet!!!
Szart se tudsz rólam, baszod!
Kinyírlak, te köcsög!!!
Szart se tudsz rólam!
Nem én öltem meg a szüleidet, baszd meg!
- Menjen el! - Nem ismersz!
Gyerünk!
Nem tudod, mi a faszról beszélsz!
Hagyja! Menjen el!
Mit tudsz te rólam?
- A háborúban. Te jenki!!! - Nyugi, Paul!
- Ő nem hagyott békén! - Rohadék!
- Tudom. - Mi a fasz?
Anyádat!
Mi a fasz van itt?
- Minden oké, testvér. - Kinyírlak, geci!!!
- Elég a dumából, és tűnés! - Apa!
- Nyugi! - Kussolj már!
- Megölted a szüleimet! - Szart se tudsz rólam.
Mit művelsz?
Tudja, mi az a „sárga”.
Magasról leszarom!
Nagy ívben, baszod! Próbáltam beszélni vele.
Baszódj meg!!!
Tedd le a kurva kamerát, Eddie!
Pánikrohamod volt. Sokszor van ilyen?
- Igen. PTSD-je van. - Sokszor?
- Bekattan. - Ne!
Elhúzott. Minden rendben.
Mit tudsz te erről, David?
Semmit se tudsz.
- Nincs kibaszott... - Rémálmaid vannak.
- Igen. - Nincsenek rémálmaim.
- De. - Itt mindenki PTSD-s.
- Gyere, mondd el! - Mély levegőt!
Látom...
- Gyerünk! - Én...
Gyerünk, haver! Ez az!
- Hajrá! - Szellemeket látok.
Látom...
a szellemeket.
Mindenkivel megesik, ember!
- Ti is látjátok őket? - Igen.
Meglátogatnak éjjel a halottak?
Roham Norm majdnem minden éjjel eljön hozzám.
Hozzátok is beszél, úgy, mint hozzám?
- Gyere, testvér! - Nem hinném.
Gyere csak!
- Nyugalom! - Add ki magadból!
- Igen. - Add ki!
- Gyerünk! - Azt hiszitek, megőrültem.
Nem!
- Ne már! - Két bokszos?
- Ne már! - Ne hívj így!
Na persze, ti, sznobok nem csípitek ezt a szót.
Leszarom, oké? Bokszos!
Bokszos! Ő meg egy sárga bokszos.
- Mi? - Értitek?
Fáraszt ez a sok baromság! Fogd vissza magad!
Szerintem is.
Öklöket fel!
Gyerünk, David! Nyomd bele!
Gyerünk!
Te is, Vinh! Öklöt be, ember!
Most te, Paul!
- Bajtársak! - Norm!
Szállj ki azzal a képemből!
Erre én: „Mivel mérgezed magad?”
Ő meg a pincérnőre bízta a választást.
- Elnézést! - Bocs!
- Hogy vagy? - Mi újság?
A bárban jobb lesz.
Meglep, hogy egy amerikait látok itt.
De én francia vagyok.
- Pardon? - Francia vagyok.
Ülj le!
Egyedül utazgatsz?
Egy csapat vietnámi veteránnal. Az egyikük az apám.
Ütős lehet
ennyi év után eljönni ide az apáddal.
- Az bizony, ütős. - Aha.
Mi a neved?
Hedy. Mint Hedy Lamarr. Semmi?
Régi hollywoodi sztár.
De a vezetéknevem Bouvier, szóval...
Menő!
Menő.
- David vagyok. - Mint a Bibliában.
Mint David Ruffin a Temptationsből.
Motown.
Vágod te ezt!
Máshova is lehet menni itt esténként?
Láttál már ennyi robogót életedben?
Köszönöm.
Nincs mit.
Szóval...
mi a sztori?
Simon a legjobb barátom.
Seppóval pedig néha szexeltünk.
És mivel foglalkoztok, te, Simon és Seppo?
Régi aknákat keresünk, és bombákat robbantunk fel.
- Azta, oké. - „Azta, oké”?
Hát ez kemény meló, az biztos!
Hogy kerül valaki az aknamentesítő bizniszbe? Mesélj!
A Bouvier családnak hosszú története van itt.
Furcsa, hogy az érintettek számára sosem ér véget a háború.
Az aknákat sok évvel ezelőtt telepítették...
és még mindig életeket követelnek.
A családod története?
A családom egy gumifaültetvényből gazdagodott meg,
aztán szinte az egész rizspiacot felvásárolták, így még gazdagabbak lettek.
Tudod, a fehér arany.
Csodás családi üzlet.
Leszámítva, hogy rohadtul kizsákmányoltuk a vietnámiakat.
Hát ezért az aknák.
A Bouvier család mit szólt a tevékenységedhez?
Milyen család?
Én vagyok a BARI alapítója és vezetője, mióta három éve beindítottam.
BARI?
Igen, BARI. Bombák és Aknák Részvétteljes Irtása.
Biztos gazdag örökösnőnek látszom,
aki a bűntudatos burzsoá kliséjét hozza.
Én aztán sokat tudok a burzsoá klisékről!
Nincstelen hülye vagyok, aki imád gyerekeket tanítani.
Bár a bűntudatom veszélytelenebb, mint a tiéd.
- Veszélytelenebb. - Ja.
Az iskolai lövöldözést kivéve.
Na, az nem túl vicces.
Mindig te voltál köztünk a stabil ember.
Nejed van, aki szeret. Lányod, aki szeret.
A fiad szeretete két apának is elég lenne.
Nem tudtam viszonozni...
a szeretetét.
Te visszatértél a világba. Neked sikerült az átmenet.
Én meg... teljesen el vagyok baszva.
Megtört ember lettem.
Megtört.
Baszki!
- Mind azok vagyunk. - Nem úgy, mint én.
Együtt tartottuk vissza a sárgákat Normmal, amikor megölték. Láttam.
Láttam meghalni.
- Magadat hibáztatod? - Nem is tudod, mennyire.
Amikor visszatérünk, szeretném, ha eljönnél velem egy gyűlésre.
„Üljünk körbe, és nyafogjunk”, én nem veszek részt ilyen marhaságban.
Sose vettem, és nem is fogok.
Beszélned kell valakivel.
Roham Norman testvéremmel minden éjjel beszélek.
Igyál sört!!!
Igen, igyál sört!
- Igen. - Igyál!
- Nem érti. - Félreértett.
Üdv! Simon vagyok.
- David. - Oké, hogy vagy?
Semmi különös.
Az a fazon a pultnál veled van?
- Nagyon elázott. - Testvérem.
Részeg, mint egy matróz.
Elbaszott amerikaiak.
Érzelmes út volt.
Úgy tűnik.
Ti, amerikaiak tudatlanok vagytok.
Biztos épp valóságshow-t néztek,
vagy valóságshow-bohócot választotok elnökké.
Témánál vagyunk.
Az összes amerikai fekete nevében mondhatom,
akik egyedüliként nem szavaztak a seggarcra,
hogy semmi közünk az Ovális Irodában ülő Ku-Klux-Klán-taghoz,
és minden vele kapcsolatos vádban ártatlanok vagyunk,
Istenre esküszöm!
Seggfej!!! Mi a franc?
A bajtársak keresik az ifjúság elveszett kincsét
és az elhunyt Norman Earl Holloway maradványait...
- Hékás! - ...aki 1971. december 7-én esett el.
Egy elesett testvérünket visszük haza. Egy testvért!
A sír szent, ne fosszák ki zsiványok és vandálok!
Arany van a hegyekben, a francba is!
- Kösz, hogy elhoztál idáig. - Örömmel.
Megvallom, pokoli egy túra volt.
- Ja, kösz, Vinhi-vin. - Nincs mit.
Nincs értékesebb a függetlenségnél és a szabadságnál. A bácsikánk mondta.
- Milyen bácsi? - Ho Si Minh bácsi.
Most már a bácsikád?
Ő a modern kori Vietnám atyja.
A mi George Washingtonunk.
Kedves félreinformált, félrevezetett... Köszi.
...vietnámi testvérem!
George bácsinak 123 rabszolgája volt.
Ahogy a gyarmatosítóink mondanák: touché.
Végig a karomon, ember! Most a hát jön.
Fújd le a karom és a hátam! Csináld már!
Csinálom, apa.
Hihetetlen, hogy visszajöttünk ide.
Pár nap múlva ezen a helyen találkozunk.
- Oké. - Nem baj, ha késtek.
Megvárlak titeket.
Sok sikert!
Bon voyage!
Köszönjük.
Indul a buli!
Bajtársak! Majd neked is megtanítom. Mehetünk?
- Menjünk! - Igen.
- A papírok? - Láthatod, hogy nálam vannak.
Trump-sapka? Az istenit neki!
Előre! Itt vagyok.
Sok szerencsét!
Édes, mit tudsz jól
Most érkeztem De ezt tudtad utamról
Ez az!
A háború pokol
Mikor lesz már vége ?
Mikor fognak az emberek Egymással újra kijönni ?
Tényleg jobb a helyzet
Ahogy az újság mondja ?
Mondd el, mi van, testvérem
Nem tudom, mi történik
Mi történik ? Mi történik, testvérem ?
Mi történik ?
Mi történik, testvérem ?
Mi történik, haver ?
- Mi történik, haver? - Mi történik, ember?
Hogy bírod?
Jaj, folyton ezt kérdezgeted.
Túléltem Vietnámot. Hosszú hónapokat bírtam ki itt.
Várjatok!
Várjuk meg Otist!
Francba, Otis, te még mindig rohansz!
Úgy van.
És ha valaki hőgutát kap, vagy kificamodik a lába?
Otis szanitéc, ráadásul jó.
Vett már ki belőlem golyót.
A fekete majomseggedből.
Mi van?
Vizet?
Mi van? Szondázás lesz előtte?
- Az meg mi? - A csípőm miatt kell.
Azt tudom, de mi az?
OxyContin.
Szopatsz?
Engem zugivónak nézel, te meg opiátot tolsz?
- Felírták. - Na ja, te magadnak, mi?
A veteránügyisek, ahogy másoknak is.
Vigyázz azzal a szarral!
- Mi ez, szembesítés? - Szükség van rá?
Függőnek tartotok?
Faszom!
Tessék! Nem kell ez a szar.
Erre!
Szevasz, kölyök!!!
Üdv, uram!
Menjünk!
Tudod, hogy szenved.
Tudom. Remélem, rendbe jön.
Apa!
Mi a franc ez, apa?
Gibbonok.
Láttam, mikor egy leopárd széttépett egyet.
Vannak itt leopárdok?
Már nincsenek. Az orvvadászok kiirtották őket.
- Látod azt ott? - Mit?
Mintha egy ember lett volna.
Csak egy pillanatra, de láttam.
- Talán majom volt. - Nem majom volt, baszki!
Látsz valamit?
Tiszta.
Uramisten!
Bocs, hogy feszült vagyok. Csak újra itt lenni...
nem könnyű.
Semmi gond.
A módszered nem tetszett, de jó, hogy itt vagy.
Apád szeret téged.
Ugye tudod?
- Furcsán mutatod ki. - Igen.
De igen, tudom.
Én is szeretlek.
Francba! Kinél van rovarriasztó? Felzabálnak!
Utoljára Otisnál volt.
Megmozdítanád a görbe csülkeid, és idehoznád?
Nem bírod mozdítani a segged?
Pont mellette ülsz.
- Fenébe! - A rovarriasztó mellett.
Kelhetek fel a jó kis kövemről!
Te lusta köcsög!
Te szerencsétlen, barom, idióta köcsög!
- Kuss! Aludni próbál. - Mi fenn vagyunk.
Mindig engem küldesz, ha kell valami. Nem bírsz felállni, hogy érte menj?
Én keljek fel a jó kis kövemről?
Ott ülsz mellette. Vágod? Nagy seggű. Baszki!
Paul!
A rohadék!
Kelj fel!
- Mi van? - Felkelni!
Miért nem szóltál?
- Mi? - Mi?
Nem csoda, hogy ő intézkedett.
- Tiên adta? - És akkor?
Mindenkinek kéne...
- Ne! - A pisztolyt!
- Ne már, ember! - Faszkalap!
- Gyerünk, nyomd le! - Picsába!
Jól vagytok?
A csaj dirigál neked, mi?
Hát nem látod, mi ez a csaj?
Meg az a francia geci, Desroche.
Nem tudom, ki fia-borja Desroche,
de ha Tiên őt ajánlotta, nekem jó.
Ne feledd, hogy egy bárcás kurva!
Vigyázz a szádra, Paul!
Tudom, hogy elszédített az a ferdeszemű picsa.
De attól még egy kurva!
Ne!
Vedd le rólam a kezed, baszd meg! Kinyírlak!
- Kinyírom a rohadékot! - Nyugi!
Mi a fasz bajod van?
Higgadj le!
Gyerünk, add neki!
Jobb, ha nála van.
Fogd! Nekem nem kell.
Tessék.
Most örülsz?
Ez már az a hegy, ember!
Az előző hegyen is ezt mondtad. Tök más a perspektíva.
Nem, itt kell lennie.
Picsába! Kurvára elkavarodtunk!
- Otis és Eddie ravasznak hiszi magát. - Mi?
Körbe-körbe sétáltatnak, hátha feladjuk, és hazamegyünk.
Aztán visszajöttök begyűjteni, mi?
Akkor miért jöttem volna ide veletek, idióták?
Nem volt pénzed az útra, a szerkóra, a hotelre.
Kellett egy pénzeszsák.
Fogd be!
Tiênnel terveztek valamit.
Mondanék valamit, Otis. Mindenkinek.
Nekem nem kell ez a szar. Vágjátok? Norm miatt vagyok itt.
Nem kell az önigazoló baromság.
Kétszínű kábszeres, a faszomba! Leszarom.
Hova mész, fiú?
Kábelezni.
- Menj! Intézd csak! - Hadd nézzem azt a GPS-t!
Ezt kurvára nem értem.
Francba! Ne már!
Hé!
- Apa! Emberek! - Mi van?
Szerintem találtam valamit!
- Arany! - Baszki!
- Ásót!
Szerintem aranyat találtam! Megtaláltam, apa!
- Remélem, így van. - Arany!
- Hol vagy?
Óvatosan!
Hozzátok az ásókat!
Hozzátok! Megtaláltam!
- Nézz a lábad elé! - Jó.
Azt a kurva!
- Ez az, ugye? - Ez az.
Szent...
A fenébe, ember!
- Hadd lássam! - Ez az.
A francba!
Nézd meg a térképen!
Stimmelnek a koordináták.
- Igen. - Figyu!
Ez megszentelt föld, bajtársak! Szent föld.
Ez az, igaz?
Igen, ez az.
- Atyám! - Ez az.
- Köszönöm, Uram! - Ez az!
Az ám, megvan, bajtársak!
Készítsünk képet!
Ne! Csak semmi bizonyíték!
- Tedd le a gépet! - Bocs.
Fogd, ember!
Gyerünk!
Ez az!
Igen, ez az, ember!
- Hurrá! - Megvan, ember!
Srácok! Van itt valami! Pont itt.
Kapás van.
- Itt? - Igen.
Oké.
- Van itt valami. - Elérted? Franc!
Pont itt van.
Ez az a hely, igaz?
- Látok valamit! - Vigyázz az ujjaidra!
- Itt van, Otis. - Vigyázz a kezedre! Kiássuk.
Kezekre vigyázni!
- Gyerünk! Egy fedél! - Fogantyú!
- A franc! - Lejött?
- Leszakadt. - Picsába! Berozsdált.
Ne kotord vissza a földet!
- Szedd el az útból! - Nincs gond.
Oké, ragadjuk meg! Úgy néz ki...
Készen álltok? Húzzuk fel!
- Fenébe! - De hol van?
- Ne már! - Ez komoly?
Megdöntöm.
Bolondok aranya.
Aranyérmes barmok vagyunk.
- Aranyérmes bolondok. - Nem, itt kell lennie.
Itt is találtam valamit, srácok!
Hol?
- Pont itt. - Megyek.
- Intézed? - Ja.
Oké, csináld!
- Itt is egy! - Oké!
- Itt is van egy. - Megyek!
- Pont itt. - Rendben.
- Megvagy? - Aha.
- Kapás! - Fene!
Mindenhol bejelez!
- Oké, csináljuk! - Pont itt.
- Mindenhol jelez! - Baszki!
Jól van, zsebre vele!
- Nálam három van. - Nálam egy.
Ássatok tovább!
Az egész hegyen bejelez.
Csapjuk össze!
Gyerünk, édes!
Itt is van egy!
Biztos a sárcsuszamlás miatt.
Mondanom kell valamit, emberek.
- Mit? - Mit?
Azt a kibaszott kurva aranyanyját!
- Ez mind arany, köcsögök! - Gyere már ide!
Miért nem ásol, faszikám?
Én nem ások, szenya! Én keresem meg nektek!
- Baszki! - Baromarc!
- Az ujjad! - Gyerünk! Ássatok!
Rudanként 45 000. Összesen 17 millió dollár.
Ez az!
De Norman nélkül nem megyek el.
Szerinted őt érdekli, megtalálod-e a maradványait?
Azt mondogatta: „A népünknek kéne megkapnia az aranyat.”
Mit akarsz ezzel?
A feketéket kéne vele támogatni.
Mármint saját magunkat. Támogasd magadat!
Kártérítés lehetne a feketéknek.
Az enyém megvan.
És a mieink?
És az enyéim?
Mindenki maga dönti el, mit kezd a részével.
- Csak azt mondja, amit Norman. - Látod? Otis tudja.
Norman jó ügyre akarta használni.
Könnyen beszélsz, Eddie. Te gazdag vagy. Szart se jelent neked a pénz.
- Nem vagyok gazdag. - Ja, persze.
- Nem vagyok gazdag! - Oké.
- Le vagyok égve. - Hogy a faszba, Eddie?
- Mindenemet elvesztettem. - Szopat minket.
Bár úgy lenne!
Na, mesélj!
Halljuk, ember!
Exnejek, rossz befektetések, adóhátralék,
költekezés, ivás, ostobaság.
- Szórtam a pénzt. - De te fizetted ezt az egészet.
Ja, abból, hogy csontra leszívtam a hitelkártyámat.
És az autókereskedések, ahol ott virít a neved?
Nem az enyémek.
A nevem jó az üzletnek,
a kereskedők szeretik kitenni,
de amint nem jön be, leszedik.
Egy vasam sincs,
teljesen le vagyok égve. Ez van!
A fenébe!
Sajnálom, testvér.
Keressük meg Normot!
Roham Norm eleget várt ránk.
Francba!
Ez aztán a szar helyzet!
Bajtársak, találtam valamit! Itt... nagyon bejelzett!
- Itt jelez! - Biztos?
Igen, itt végig. Az egész területen.
Erős a jel. Itt!
Ezen a helyen, haver!
Istenem!
Ez...
Baszki!
Ez Normé.
Testvér!
Norm?
- Igen, Norm. - Baszki!
Oké.
Baszki! Gyerünk!
A franc!
Szia, Norm!
Mind itt vagyunk.
Otis, Melvin, Eddie.
A fiam is, David. Itt van.
Kicsit később, mint hittük, de...
Visszajöttünk, ahogy ígértük.
De most úgy szállunk fel a gépre, a szabadság madarára,
ami hazarepít,
hogy te is velünk leszel, testvér.
A szüleid elhunytak, gondolom, tudod,
de a húgaid, Janet és Kim, ott várnak majd rád...
amikor landolunk, testvér.
Hazamész, bajtárs.
Csapjatok bele!
Mennyei Atyánk!
Kegyelmes trónusod előtt...
mondunk köszönetet ezért a napért...
és azért, hogy együtt lehetünk a családdal, a barátainkkal,
a testvéreinkkel.
Tovább imádkozunk hozzád, Uram, és kérünk, vezess minket utunkon...
és gyógyítsd meg szívünk!
Fiad dicső és szent nevében kérünk.
- Ámen! - Ámen!
Baszki, mi ez a hang?
Kabócák.
- Kabócák? - Igen.
Otthon nem ilyenek.
Nem vagyunk otthon.
- Jól vagytok? - Igen.
Vedd ezt le rólam, fiam!
- Oké. - Tartom.
Engedd el!
Add a vizemet!
Igyál!
- Istenem! - Nyugi!
Még elbírnék úgy 13–18 kilót.
- Ja. - Az remek lenne.
Ha a fiam lesz a hordár, rendes részesedést kap.
- Hagyd, apa! - A francokat.
Mikor lett belőled első osztályú, címeres ökör,
ilyen őrült, megfáradt vénség?
Kapd be!
Ha annyiszor átvernek, mint engem,
kiszagolod a mocskos patkányokat.
Mennyi kell neked?
Elég? Vagy több kell?
Ne told a képembe, az istenit!
Emlékszel?
Mit is mondott Norm a pénzről?
Nem emlékszem.
Elég ebből! Belefáradtam,
hogy győzködjelek titeket, szeressétek egymást.
Csak rajta! Szét akarsz szakítani minket? Felőlem!
És én még azt hittem...
Azt reméltem, megint bajtársak lehetünk.
De nem, abból nem lesz semmi, emiatt.
A testvériséget lecseréltük erre a szarra. Igaz, Paul?
Hátrafelé kacsázik a barom.
„Eddie, fekete vagy, mint a holló. Nem pedig fehér, mint a hó.
Ha nem tudnád, hahó.
Ha nincs lóvéd, tahó. Az sose baró.
Ez kurvára tudható.”
Hát, az én anyám azt tanította...
hogy minden rossznak gyökere a pénz...
Baszki!
- Istenem! - Mi a fasz?
Eddie!
- Picsába! - Várj! Mi ez?
- Ne mozdulj! Aknamező! - Eddie!
Ez egy aknamező!
Ne mozdulj, Otis!
Oké.
Itt vagyok.
- Ne aggódj! - Bajtársak!
Jézusom!
- Jesszus! - Mi az?
Apa! Azt hiszem, ráléptem valamire.
- Maradj ott! - Bassza meg!
Ne mozdulj, David!
- David! - Hékás!
- Megállni! - Jól vannak?
Hé!
Apa, ne! Tedd le! Ők segíthetnek!
- A tábor felé tartottunk. - Rálépett valamire.
- Nyomásérzékelős aknára? - Akkor már halott lenne.
Talán besült. Vagy mégsem.
Segíthetünk. Nézze! Ő tud segíteni.
Oké, gyertek!
David, ne mozdulj!
Mi legyen a fiammal?
Emelje fel a lábát, és imádkozzon, hogy ne robbanjon fel!
Kell hogy legyen más megoldás.
Másról nem tudok.
Faszom!
Jethro Bodine.
- Mi? - Ki?
Az a nagydarab falusi suttyó Oklahomából.
Aki taposóaknára lépett. Rémlik?
- Igen. - Persze.
Kirántjuk a fiamat...
ahogy annak idején azt a suttyót, oké?
Jó, ez működni fog.
A kötelet!
Merre menjek?
Egyenesen felém, azt ellenőriztem.
Tégy meg egy szívességet! Ne mozdítsd el a súlypontodat!
Maradj, ahol vagy!
Fogd a kötelet, David!
Aztán tekerd körbe kétszer a testeden!
Gyerünk! Kétszer tekerd körbe!
Úgy! Megy ez.
Amilyen magasan csak tudod. Ez az!
Nézz rám, David! Melyik fősulira jártál?
- A House-ra. - A House-ra.
Ki tanult még ott?
- Halljam! - Edwin Moses. '78-ban.
- Mit is csinált? - Két aranyat nyert az olimpián.
- Igen. - Négyszáz gáton.
Tizenhárom lépés gátanként. Másoknak 15 kellett hozzá.
Repülni tudott, David.
És te mit teszel?
- Mit, David? - Repülök.
- Mint? - Úgy, mint Moses.
Fogjátok meg a kötelet!
Hátrébb, Otis!
- Gyerünk, ember! Te is, Mel! - Hátrébb!
Jól van.
- Fogjátok! - Rendben, nagy ember.
- Ez jó lesz. Ott van! - Oké.
Baszki!
- Ne legyen laza! - Feszítsd!
És most, emberek...
Jól fogjátok meg a kötelet!
- Minden oké? - Igen.
Igen!
Háromra húzzátok meg, de istenesen!
Meglesz.
Értitek?
- Ja, bajtárs. - Értjük.
Oké.
Egy...
kettő...
három!
Gyerünk!
Isten megsegített!
Jól van.
Akkor most...
Mi a fasz?
Térdre! Ereszkedjetek térdre, baszki!
- Apa! - Tedd le azt a kurva pisztolyt!
Lelepleződtünk, Melvin!
Oké, csak nyugi!
Bármit is tesznek, nem a mi dolgunk. Elengedhet.
Messzire elhallatszottak a robbanások, Otis.
Valaki már úton lehet ide.
- El kell vinni az aranyat. - Szórakozol?
- Hívjunk valakit Eddie-hez! - Hé!
A nagykövetséget, valakit.
- Nem szólhatunk senkinek. - Nyugodj már le a picsába!
El kell temetnünk.
Süket vagy, pajtás?
El kell tűnnünk innen!
- Nem hagyom itt Eddie-t! - Én segíthetek.
Tényleg? Oké.
Fel tudod támasztani?
- Kötözzétek meg őket! - Nem.
Beszéljük meg!
Itt nem te parancsolsz, Otis. Én dirigálok.
Apa!
Ne apázz itt nekem!
Tudod, jobb embert is öltem már meg,
nem lesz nehéz golyót küldeni beléd.
Kötözd meg őket, David!
A részedet akarod? Akkor kötözd meg őket!
A fiam akarsz maradni?
Akkor láss neki!
Gyere ide, fiam!
- Oké. - Add a kezed!
Átvertél.
Mondani akarsz valamit? Nekem mondd, ne a fiamnak!
Elárulok valamit.
Egy állat vagyok.
Ég veled, bajtárs!
Nyugodj erőben!
Ámen!
- Ámen! - Ámen!
Eddie része a családja jussa.
Így helyes.
És David?
Ő a fiam. Rendes részesedést érdemel.
Okés?
- Okés. - Persze.
El se hiszem, hogy irigy voltam rád a bárban.
Mert olyan magabiztos voltál, baszki.
De tudhattam volna, hogy csak egy gerinctelen féreg vagy.
Nem vonzódhatsz hozzá, Hedy! Az apja kinyír minket.
Fogd be, Seppo!
Az apád ijesztőbb a taposóaknáknál.
Kuss legyen ott elöl!
- Igen, erre. - Erre?
Talán egy nap, és eljutunk...
Vigyázz azzal a szar OxyContinnal! Függőséget okozhat.
- Hol tartottunk? - Erre?
Szerintem Vinh...
Vinh kiesett. Ez itt összejátszik a vietkonggal.
Nem igaz, áruló?
Ha még mindig nem bízol bennem...
lőj le... amikor megölöd őket.
Mi a fasz az?
Éjjellátó. Lássuk, mi a szitu!
Kisdolgom van.
- Pisilnie kell. - Hallottam. Nem vagyok süket.
Tudom, a genfi egyezmény most szart se ér,
de talán pisálhatna.
Kikötnéd a kezem? Kérlek!
Ha egyszer muszáj!
Pörgesd fel, oké?
Menjünk!
- A fához. - Igen.
Nem lenne jobb, ha kellemesebb körülmények között
kapnám le először a gatyámat?
Azért flörtöltél velem, mert kúrni akartál,
vagy mert tényleg érdekeltelek?
Tényleg érdekelsz.
Igen. Otthagytad a gazdag családod, hogy embereken, gyerekeken segíts.
És megmondom őszintén, jól is nézel ki.
Akkor engedj el!
Adj tíz perc előnyt! Csak ennyit kérek.
Sajnálom, de le kell lombozzalak. Bár helyes a csaj.
Vidd vissza a fához, Mel!
Hallgass az öregedre, fiam!
Szemét pöcs! Egyébként csak meg akartam szökni.
A világért nem feküdnék le veled.
Engedj el!!!
Oké. Vettem.
Gondoltam.
Legyen szoros a kötél, Mel!
- Oké. - Apa!
Oké.
- Picsába! - Pisztoly!
- Francba! - A pisztolyt!
Húzd oda!
- Seppo meglóg! - Kapd el!
Betöröm a fejed!
Úgy tudtam!
Egy újabb kibaszott kétszínű kábszeres!
Nem látod, mit csinál Otis, David?
A kezére játszol, baszki!
A drága anyád szégyellné magát miattad!
Kurvára nem vagy a fiam!
Halott vagy számomra. Hallod?
- A kötelet! - Vége!
- A kötelet! - Gyáva féreg!
- Szégyen, bazmeg! - A kötelet, David!
Egy faszt! Maradj, ahol vagy, bazmeg!
Nagy kalandotok volt!
- Hadd segítsek! - Ne!
Bírom, de köszi.
Üdv!
- Szedd le rólam! - Hol van Eddie?
Eltörte a bokáját. Hagytunk neki vizet és élelmet.
Ő ragaszkodott hozzá.
Makacs, mint egy öszvér.
- Rosszul hangzik. - Igen.
Kísérővel kellett volna mennetek.
Van egy ismerősöm. Hívok mentőcsapatot.
Szeretnél annyit keresni, mint soha életedben?
Nem törte el a bokáját, ugye?
Nem. Segíts!
Megöltétek?
Te jó, ég, dehogy!
Aknamező.
Otis! Ott jönnek a partnereid.
Ezek nem az én társaim.
Hedy!
- Hedy! - Seppo!
Az aranyunkat akarjuk. Adjátok át!
Az aranyat akarja.
Felejtsd el!
Ki van zárva.
- A barátod az aranyért. - Nem a barátunk!
- Mi? - Hallottál.
Az isten szerelmére, Hedy, segíts!
Segíts neki, David!
Otis... kérlek.
Élve akarjuk.
- Bassza meg! - Faszom!
Eloszthatjuk.
Mindenkinek jut elég.
Osztozni akarsz azon,
ami már a miénk?
Mit mondott?
Bírlak.
Fekete Sam bácsi. Osztozunk.
- Ez a tiéd, a többi a miénk. - Hé!
Amerikaiak vagyunk.
Ha megölsz vagy bántasz minket, abból nemzetközi fiaskó lesz.
Nem ölünk meg senkit... egyelőre.
Hallottad őt.
Senki nem kap semmit!
Ez a vietnámiaké, fekete Sam bácsi.
Minket illet.
Nem éppen, fiú.
Ha ránézel a rúdra, az áll rajta, USA.
USA?
Az kurva élet.
- Nem hinném, hogy USA. - Ajánlom, hogy elhidd.
Ki a faszok vagytok ti?
- Mi? - Ti.
Vietnámi tisztek.
Igen? Hol a hivatalos jelvényetek?
Nem kell nekünk semmiféle szaros jelvény.
Ismered Calley-t, testvér?
Először is, nem vagy a testvérem,
és igen, ismerem Kaliforniát.
Te gyengeelméjű!
Nem az államról beszélek,
hanem Calley hadnagyról. Hallottál M Lairól?
Igen, tudok M Lairól.
Ti, jenki gyilkosok,
ártatlan gyerekeket és csecsemőket mészároltatok le.
Mindkét oldalon voltak borzalmak.
Szóval ne pont ezen akadj fenn, baszod!
- Nyugi! - Nem, bassza meg!
„Tegyük újra naggyá Amerikát!” Adok én neked!
- Bassza meg! - Simon!
Chavy!
Simon!
Gyerünk!
Chavy!
Hol van Norm?
Vége, ember. Elesett.
Mozgás!
Menj!
Intézem.
Oké. Jól van.
- Mel! - Igen?
- Elsősegélyt! - Oké.
És szatellittelefont!
Vége!
- Oké, fordulj át! - Otis!
Forgasd! Átment a golyó.
- Nyomd ezt rá! - Seppo!
Tudom, fiú. Ez az. Jól van.
Szorítsd rá!
Lélegezz mélyeket! Így tovább!
Gyerünk! Jól van. Szorítsd rá!
Csodás! Szorítsd rá!
Jól van. Tudom.
Gyerünk, semmi gond!
Vedd el a kezed! Tudom. Szorosra kell húzni, ember.
Tisztán átment.
- Oké. - Hé!
- Oké, tarts ki! - Szedd össze magad!
Jól van, kitartás! Minden rendben.
Hogy van?
- Túléled. - Hogy van, ember?
Ez csak egy szúnyogcsípés.
- Ne baszd el! - Gyerünk!
Légy férfi!
- Jól van. - Oké, nézd...
Amint visszaér a városba a sárga,
idecsődít mindenkit, akit csak tud. Na, figyelj!
Kit hívsz?
Tiênt. Kijuttathat minket.
- Mi a faszt művelsz? - Mi a...
- Agyon kéne lőni téged, te őrült! - Tedd meg!
Hajrá, bajtárs!
Ne kísérts, faszkalap!
Mi a fasz bajotok van?
Testvér!
Kevés az üzemanyag.
A templomromokig talán elég lesz.
- Pár kilométerre van innen. - Minek?
Ha harcolni akartok velük, kell valami fedezék.
Gondolkozz, Otis! Tiên a vietkongokkal van.
Így szereztek tudomást az aranyról, ember.
Emiatt volt ez az egész tetves rajtaütés! Mel!
Ismered Tiênt?
Nem.
Miért is mondaná el az igazat?
Jól van, figyeljetek!
Átvágunk a dzsungelen egy folyóig.
Hng Ng faluig. Itt van.
Estig várunk. Elkötünk egy csónakot,
és elmegyünk Tân Châuig.
- Ne, srácok! - Tân Châu.
Nem tudunk odamenni. Harminc kilométerre van.
És? Félsz egy kis mozgástól, dagadék?
David lába nem bírná.
Ő már nem az én gondom.
David a fiad, ember!
A fiam...
hátba támadott.
Nem vagy velünk?
Az én részem az enyém. Az övével csináljatok, amit akartok! Oké?
Figyelj ide, te vadbarom!
- Norman nem akarná, hogy szétszakadjunk. - Tényleg nem akarná.
És ez az én gondom, Otis.
Roham Norm már nem él. Értesz?
Az én gondom.
Béke veletek!
„Az Úr az én pásztorom, nem szűkölködöm.
Füves legelőkön terelget,
csendes vizekhez vezet engem. Lelkemet felüdíti,
igaz ösvényen vezet az ő nevéért.
Ha a halál árnyéka völgyében járok is,
nem félek semmi bajtól, mert te velem vagy:
vessződ és botod megvigasztal engem.”
Kijuttathatlak titeket az országból.
- Oké, megkapod a részesedést. - Mennyit?
Egymilliót.
Mi is kérünk.
- Ti is? - Igen.
Oké.
A picsába, Otis, hirdesd meg az aranyat!
Mégis mit tegyek, Mel? Eddie, Simon,
Paul baromsága és az emberrablás sose történt meg, oké?
És Seppo?
Mind tudjuk, mi lett vele. Aknára lépett.
Azért szeretném, ha tisztáznánk valamit.
A mi részünk is egymillió, igaz?
Faszom!
Fél.
Nem lopják el az aranyamat. Tőlem ugyan nem! Most nem.
Nem basznak át megint. Át akarnak verni.
Chavy!
Quân!
Az egyik erre ment.
- A többi kocsival ment tovább. - Jó.
Thuong.
Három emberrel kövessétek őket!
Ti hárman.
Velem jöttök.
Mozgás!!!
A következő számot Marvin Gaye testvérnek ajánlom,
és a fekete testvéreknek az első gyaloghadosztálynál.
A Nagy Vörösnek, a második zászlóaljnak, a 136. ezredben.
Szép napot, uraim!
Nincs elég önfegyelmük. Nincs bennük kitartás.
Nem olyan erősek, mint Paul. De nem ám!
Nem olyan tökösek. Nem az ő hibájuk.
Gyengének születtek. Otis meg a lotyója.
Hazug, tolvaj banda!
Nem lophatják el... az aranyrúdjaimat.
Paultól nem fognak lopni. De nem ám!
Nem basznak át megint.
A mocskos árulók!
Paullal nem basznak ki. Most nem.
Nem.
A kurva anyjukat!
Ellenem fordították a fiam.
A saját véremet. Az isten verje meg őket!
Hát...
meglátjuk, ki nevet a végén.
Nem érdekel, mit mondanak a veteránügyiek. Szart se tudnak semmiről.
A világ legelbaszottabb orvosai. Rosszindulatú, baszki?
Ti tettetek rosszindulatúvá.
Ez az ótvar hely...
Attól lettem limfómás, hogy lepermeteztek a narancs gázzal.
Felperzselték vele a földet a rohadékok!
Megmérgezték vele a levegőt, a vizet,
a véráramomat, a sejtjeimet, a DNS-emet, a lelkemet is, baszd meg!
De nem halok bele... abba a szarba.
Nem fogjátok... megölni Pault. Halljátok?
Halljátok meg!
Nem ölitek meg Pault.
Nem likvidál engem az USA kormánya.
Én választom meg... mikor...
és hogyan halok meg.
Vágjátok?
Három turnussal se tudtatok kinyírni,
és kurva élet, hogy most se fogtok!
Világos?
Az hát.
- Tudom, hogy pokolian lüktet. - Igen.
Kösz.
Ne nekem köszönd, hanem Meli-Mel bácsinak!
Állati!
Lázas a srác, Hedy. Szerintem elfertőződött a seb.
Figyelj rá!
Szállj le rólam!
Gyorsan!!!
HALÁLOM UTÁN FELBONTANDÓ
Mi a gond közted és az apád közt?
Jacklyn.
Ki ő?
Az anyám.
Anya...
Nehéz szülése volt.
Nem élte túl?
Ne haragudj!
Tolakodó vagyok. Nincs hozzá közöm.
Az apám...
jobban szerette őt nálam.
Mindig emlékeztetett rá.
Gyűlöl, mióta csak megszülettem.
Az egész az én hibám.
Nekem kellett volna akkor meghalnom.
Tetves kígyómarás! Ne már!
Kiba... Baszódj meg!
Nagy zsivány vagy, te Isten!
Gyere a papához!
Baszki!
A tiéd, Norm. Az egész.
Nagy szívás az élet!
Ha meg kell halnom, hát férfiként haljak meg, bajtárs!
Erkölcs és etika.
Mintha Roham Normant hallanám.
Hallom a hangját a fejemben, ahogy azt mondja, legyek jó ember.
Roham rájött az élet nyitjára.
Nem fogunk Vietnámban meghalni.
Harcra fel, bajtárs!
Bajtársak!
Mélyen aludtam. Totál ki voltam ütve, ember.
Isten bökdösött, felkeltett.
Megkérdeztem: „Miért keltettél fel, Isten?”
Erre Isten: „Csináld ki a rohadékokat, Paul!
Ne add fel!”
Visszakérdezem: „Mit csináljak, Isten?”
Felemelte a hangját. Nem üvöltött,
de basszust nyomott a mennyei hangjába, úgy mondta:
„Csináld ki a geciket, Paul! Szart se tudnak.
Tedd a dolgod! Mutasd meg, hogy igazad van!”
Mit keresel itt, tesó?
Beszélni akartam veled.
Miről?
Tudod te azt.
Menj el! Kérlek!
Ne már! Ne zargass itt, hagyj békén!
Nem tehetem, Paul.
Eljött az igazság pillanata.
Norm!
Hé!
Úgy bizony.
Baleset volt.
Nem nagy ügy, bajtárs.
Csak egy baleset.
Megbocsátok.
Hallod?
Megbocsátok neked.
Nem ügy, bajtárs.
Gyerünk!
Mi lesz, Paul? Bajtárs!
Megbocsátok.
Isten a szeretet. A szeretet Isten.
Jól van. Itt vagyok hát.
Bizony. Nem nagy ügy.
Ismerlek, bajtárs.
Meghaltam érted.
Áss tovább! Túlerőben vagyunk.
Mindig is így volt.
Hol az arany?
Roham Norman elvette.
Az övé volt.
Ki az a Roham Norman?
Egy kemény fekete csávó.
Hol a többi katona?
Sose mondom el.
Bajtársak vagyunk. Kötelék van köztünk.
Erkölcstelen háborúban küzdöttünk együtt, ami nem is a miénk volt,
sosemvolt jogokért.
Ők a testvéreim.
Te megölted az én testvérem.
Igen.
Ne beszélj apámról
Isten a barátom Jézus a barátom
Azért teremtette a világot Hogy benne éljünk
És mindent megadott nekünk
Tőlünk annyit kér csak
Hogy szeressük egymást
- A testvérem, Marvin. - Részeg vagy.
- Sose voltam józanabb. - Áss!
Elég mély ez már, ember.
Oké, ások.
Ne beszélj apámról...
Gyorsabban!
Isten...
Gyorsabban!
...a barátom Jézus a barátom
Gyorsabban!
Szeret minket
Gyorsabban!
Még ha nem is tudjuk
És megbocsátja bűneinket
Megvagy ott fent?
- Légy éber! - Okés.
Kúlság.
Aki járt háborúban, megérti, hogy sosem ér igazán véget.
Mindegy, hogy a valóságban dúl, vagy a fejedben. Árnyalatnyi a különbség.
Értem, mire gondolsz.
Ha meghalok, küldd a részem ide!
Legyen ez az egyikőtöknél!
Nekem nem kell.
Még sosem lőttem.
Ha én lövök, mellémegy, főleg ilyen lábbal.
Az apám? Nem láttad?
Szerintem Desroche vele van.
- Ki? - Az egyik honfitársad.
Vele üzleteltünk, de alighanem átvert minket.
Rám talán hallgatna.
Egy próbát megér.
Készen álltok erre?
Nem először vagyok Vietnámban.
Ha túléljük, tanítsatok meg rá!
Mind túléljük.
És talán egyszer elmegyek Párizsba, és megmutathatod a Csámpa Lizát.
Kit?
Hát a Csámpa Lizát. Azt a nagy izét.
Az a Champs-Élysées.
- Okés? - Okés.
Emlékezzetek a tervre!
Igenis.
TEGYÜK ÚJRA NAGGYÁ AMERIKÁT
Ki a bájos társa?
Egy nyelven beszélünk, francia vagyok.
Ezek az emberek részei Vietnám történelmének.
Ezért ez az övék.
Sok mindent feláldoztak.
Mind hoztunk áldozatot.
Az övék nem nagyobb attól, hogy feketék.
Most üzletről van szó.
Mit mondott?
Hogy a zöld fontosabb a feketénél.
Magánál van Norman része?
Norman része érdekli.
Nem is tudom.
Norman kényes arra, hogy mit oszt meg másokkal.
- Kérdezhetek valamit? - Igen.
Tiên benne volt ebben?
Tiên nagyon okos nő, de túl finom lelkű
egy ilyen akcióhoz. Semmit se tud erről.
Ugyanolyan ártatlan, amilyen tudatlan maga.
Vigye az aranyat!
Éljen békében! Isten kegyelmével.
Csak annyi kell, amennyiért jöttünk.
Helyes.
Szemetek!
Indulás! Mozgás!
- Nem érzek semmit. - Baszki!
Szépen átment rajtad.
- Túléled, pajti. - Óvatosan!
Gránát!
Ne!
A bajtársai mind meghaltak.
Senki se maradt.
Baszki!
Hol az arany?
Az öt bajtárs nem fél, tovább él!
Engedje meg!
Őrület!
Túléled, keresztapa.
Kedves David!
Fiam...
Ha ezt olvasod, tudod, hogy eltávoztam az Úrhoz.
Ezt a levelet... a legjobb barátomnak adtam,
a keresztapádnak, Otisnak,
amikor Vietnámba értünk.
HÁBORÚS MARADVÁNYOK MÚZEUMA
Szembe akarok szállni a démonokkal, amik kísértettek engem, és kínoztak téged.
Azt éreztettem veled, nem szeretlek.
Testvérünk, Roham Norman mindig arra intett, hogy szeressük egymást.
Hát, én cserben hagytalak.
Annyit mondhatok neked...
sajnálom, hogy pokollá tettem az életed.
Higgy nekem!
Ez most jött.
Nem a te hibád volt.
Vannak dolgok, amiket sose tudsz vagy értesz majd meg rólam, David.
Bár visszafordíthatnám az időt...
A FÉRFIAK ÉS NŐK EMLÉKÉRE, AKIK A VIETNÁMI HÁBORÚBAN SZOLGÁLTAK,
ÉS SZOLGÁLAT KÖZBEN ELHUNYTAK
De nem tudom.
TISZTELETTEL EMLÉKEZÜNK ÁLDOZATUKRA
Senki se tudja.
- Mikrofonpróba! - Mikrofonpróba!
Valamit elmondanék nektek.
Egy csekket kaptunk a katonánktól, Eddie-től. Kétmillió dollárról!
- Mikrofonpróba! - Mikrofonpróba!
„A feketék életére” mondjátok: „Számít!”
- A feketék élete! - Számít!
- A feketék élete számít! - A feketék élete számít!
A feketék élete számít!
BARI BOMBÁK ÉS AKNÁK RÉSZVÉTTELJES IRTÁSA
Köszönjük, hogy itt vannak e szomorú, de szép napon.
Örömmel tudatom, hogy hárommillió dolláros adomány érkezett
elhunyt kollégám, Seppo Havelin emlékére.
Tovább hatástalanítjuk az aknákat és a bombákat,
és segítünk az áldozatoknak szerte a világon.
De az örökkévalóságig és még tovább,
anyád, Jackie és én...
mindig szeretni fogunk.
Hidd el, mindig szeretni foglak, fiam!
Édesapád.
Apád.
Otis!
Nem mehettem haza búcsú nélkül.
Apa!
Hiányoztál. És nagyon szeretlek...
És én is szeretlek.
...„Mentsük meg Amerika lelkét!”
IFJ. DR. MARTIN LUTHER KING
Meggyőződésünk volt, hogy nem korlátozhatjuk céljainkat
a feketék bizonyos jogaira...
de ráébredtünk, hogy Amerika nem lehet szabad,
és nem is menthetjük meg önmagától, míg a rabszolgák utódait meg nem szabadítjuk
a bilincsektől, melyeket ma is viselnek.
Bizonyos értelemben egyetértünk Langston Hugheszal,
Harlem fekete bárdjával, aki már korábban így írt erről: „Ó, igen!
Nyíltan megvallom, Amerika sosem volt nékem Amerika
De esküszöm, egykor az lesz Amerika!”
PONTOSAN EGY ÉVVEL KÉSŐBB
IFJ. DR. MARTIN LUTHER KINGET, A VIETNÁMI HÁBORÚ ELKÖTELEZETT KRITIKUSÁT,
MEGGYILKOLTÁK AZ USA-BELI TENNESSEE ÁLLAMBAN, MEMPHIS VÁROSÁBAN.
Vigyázzanak magukra!
A NETFLIX BEMUTATJA
Baszki!
Ennyi!
A feliratot fordította: Nemesi Nikoletta