Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- סרט תיעודי מקורי של NETFLIX -‬
‫זה חייב להיות מושלם היום.‬ ‫יש לנו רק עוד שני ניסיונות. קדימה!‬
‫- בלט מפצח האגוזים -‬
‫- מבוצע על ידי מעל 700 להקות‬ ‫בערים מסביב לעולם. -‬
‫- מעל 600 מהלהקות נמצאות בארה"ב. -‬
‫שתיים, שלוש, ארבע, רוצו, שש, שבע, שמונה.‬
‫שתיים, שתיים, שלוש, ארבע, חמש,‬ ‫שש, שבע ואחת.‬
‫- דבי אלן יצרה ב-2008‬ ‫גרסה משלה למפצח האגוזים -‬
‫- מפצח האגוזים עם שוקו חם -‬
‫איפה הקו הישר? תסתכלו שמאלה.‬
‫האדם שמשמאלך מגיע לשם קודם, לא?‬
‫היא מגיעה לפנייך,‬ ‫אז את צריכה להתיישר איתה.‬
‫- 200 תלמידים בשנה‬ ‫לומדים באקדמיה למחול של דבי אלן -‬
‫- 75 אחוזים מקבלים מלגות. -‬
‫בואו נחזור על זה. שלוש הקבוצות, קדימה.‬
‫ואחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש,‬ ‫שש, שבע, שמונה.‬
‫שתיים, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש.‬
‫בדיוק, אחת.‬
‫- בספטמבר נערכים באקדמיה אודישנים פתוחים‬ ‫ל"מפצח האגוזים עם שוקו חם" -‬
‫- בחודשים לאחר מכן נערכות חזרות -‬
‫הרבה יותר טוב. בסדר, אנחנו בסדר?‬
‫אתם תזכרו את כל מה שעשינו?‬ ‫-כן!‬
‫כי רקדנים הם מה?‬ ‫-האנשים הכי חכמים בעולם.‬
‫האנשים הכי אינטליגנטים בעולם,‬ ‫ואנחנו זוכרים הכול, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר. לכו להתאפר. נתראה בעוד רגע.‬
‫תודה, גברת אלן.‬ ‫-על לא דבר, מתוקה.‬
‫אלוהים.‬
‫טוב, מה הלאה?‬
‫עוד מישהו לשיער ולאיפור?‬
‫אני מבינה למה בסוף היא השתמשה ב…‬
‫קדימה, כולם כאן!‬
‫זאת דבי אלן. היא מפורסמת!‬
‫מפצח האגוזים עם שוקו חם!‬
‫אני דבי אלן.‬
‫אני כל כך…‬
‫אני כל כך נרגשת וכל כך שמחה‬
‫לקבל את פניכם בתור הקהל הראשון שלנו‬
‫ב"מפצח האגוזים עם שוקו חם" השנה.‬
‫נכון שחלקכם…‬
‫- לוס אנג'לס, קליפורניה -‬
‫עוד צריכים ללמוד‬ ‫לעשות פוינט עם בוהן וכף רגל,‬
‫אבל דבר מזה לא יגיע‬ ‫אם לא תלמדו להיות בשקט ולהקשיב.‬
‫- דבי אלן‬ ‫אקדמיה למחול -‬
‫- אודישנים‬ ‫12 שבועות לפני המופע -‬
‫ברוכים הבאים‬ ‫לאודישן ל"מפצח האגוזים עם שוקו חם".‬
‫אני שמחה לראותכם.‬
‫- דבי אלן‬ ‫הפקה, בימוי, כוראוגרפיה -‬
‫אני רואה פנים מוכרות, כמה חדשות.‬
‫אני מחפשת רקדנים צעירים‬ ‫שיש להם חיים ואנרגייה‬
‫שרוצים להיות על הבמה, שיכולים להפוך לדמות,‬
‫שיכולים להפוך לבובה או לקוף או לפיה.‬
‫אז אתם צריכים לחשוב על עצמכם‬ ‫לא רק כרקדנים, אלא כשחקנים.‬
‫יש לכם הרבה הזדמנויות‬ ‫להראות לי איפה אוכל להשתמש בכם,‬
‫ושתדעו שאני אעשה כמיטב יכולתי‬ ‫לשים אתכם איפה שלדעתי אתם שייכים.‬
‫ואם אתם לא מוכנים אחרי סוף היום,‬ ‫אל תרגישו רע.‬
‫רק תדעו שאתם צריכים להתאמן עוד קצת. בסדר?‬
‫הלך כל כך טוב בשנה שעברה,‬
‫וכולם רק מחכים שנחזור.‬
‫אני רוצה להציג את מאסטר הבלט שלנו,‬ ‫גברת גאינה ג'יגרחאן.‬
‫מאדאם ג'יגרחאן.‬
‫היום, היא תיתן לכם כמה צעדים.‬
‫אולי נלמד אתכם שתי קומבינציות שונות,‬
‫ואז גברת ארת'ה רובינסון תלמד ריקוד ג'אז.‬
‫זאת גברת מקדונלד,‬ ‫מנהלת האקדמיה למחול של דבי אלן,‬
‫וגברת קאת'י ניקולס, כמובן,‬ ‫שהיא יד ימיני ורגל שמאלי. בסדר.‬
‫אז אני רק… אקרא בשמות, אשאפה.‬
‫נעבור על זה.‬
‫אחת ושתיים ושלוש וארבע.‬
‫אחת ושתיים.‬
‫ושתיים, אחת ושתיים ושלוש וארבע.‬
‫יש מי שמגיעים‬ ‫ל"מפצח האגוזים עם שוקו חם"…‬
‫- קארן מקדונלד,‬ ‫מנהלת, מחול מודרני -‬
‫בגיל ארבע, חמש, ו…‬
‫בגיל 12, הם עדיין כאן.‬
‫הם לומדים באקדמיית המחול מההתחלה ועד הסוף,‬
‫ולכן יש אנשים שעושים‬ ‫את "מפצח האגוזים עם שוקו חם" בפעם השביעית.‬
‫ויש כאלה שזו הפעם הראשונה שלהם.‬
‫תקפצו.‬
‫למעלה, למטה, סיבוב.‬
‫יש כל כך הרבה אנשים…‬
‫- אפריל ווטסון -‬
‫זה היה קצת מלחיץ. קורים הרבה דברים.‬
‫זאת הפעם השביעית שלי.‬ ‫-השישית שלי.‬
‫שמונה או תשע שנים. בעצם חצי מחיי.‬
‫- ריאן פונג -‬
‫ואחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש,‬ ‫שש, שבע, שמונה.‬
‫שתיים, שלוש, ארבע וזהו.‬
‫מה גורם לך לחשוב שאתה לא יכול לעשות זאת?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני אוהב ללמד ילדים. הם משגעים לפעמים…‬
‫- טרי בימן‬ ‫ג'אז / ריקוד עכשווי -‬
‫והם מפלצות רוב הזמן.‬
‫זהירות.‬
‫את נבחנת?‬
‫בסדר.‬ ‫-אני פשוט לא רוצה.‬
‫את לא רוצה?‬
‫טוב, אז שבי.‬
‫אם את לא הולכת להיבחן, אני אגיד לאימא שלך.‬
‫אני אוהבת את מה שאני עושה.‬
‫- מאדאם גאינה ג'יגרחאן‬ ‫בלט מאסטר -‬
‫תמיד רציתי ללמד ילדים.‬
‫בלהקה, הרקדנים כבר מאומנים,‬ ‫והם יודעים מה הם עושים,‬
‫אבל ילדים, אתה פותח להם דלת ליופי של בלט‬
‫וליופי של אומנות,‬
‫ודרך החוויה הזאת,‬
‫הבנתי שהם גם מתחילים להעריך את יופי החיים.‬
‫אני אשים עליכן עין, אסתכל עליכן בשיעורים.‬
‫אם יתפנו תפקידים, אבוא לקחת אתכן,‬ ‫אבל כרגע אתן צריכות להתאמן עוד.‬
‫את רק צריכה עוד שיעור.‬
‫זה מעציב גם אותי.‬
‫אני ממש שמחה מאוד. כולכם הייתם נהדרים.‬ ‫תודה רבה.‬
‫תגידו, "תודה, גברת אלן!"‬ ‫-תודה, גברת אלן!‬
‫נתראה מחר בשעה אחת. לכו!‬
‫כילדה צעירה,‬ ‫"מפצח האגוזים" היה כל כך חשוב לי.‬
‫הייתי ב"ארץ הפרחים".‬
‫שרנו את ה…‬
‫"ברוכים הבאים לארץ הפרחים‬
‫אילו ידיעות הבאתם לנו?"‬
‫"פיית שזיף הסוכר" תמיד היה החלום שלי.‬
‫אני אוהבת את "פיית שזיף הסוכר",‬ ‫המוזיקה הזאת…‬
‫מפצח האגוזים המקורי,‬
‫צ'ייקובסקי יצר את המוזיקה,‬
‫ופטיפה, כוראוגרף צרפתי,‬ ‫הוא יצר ליברטו לבלט.‬
‫"מפצח האגוזים" הוצג לראשונה בסנקט פטרבורג‬
‫בתיאטרון מריאינסקי ב-1892.‬
‫המבקרים לא אהבו אותו, אבל הקהל השתגע.‬
‫"מפצח האגוזים" כל כך מפורסם…‬
‫- נורמן ניקסון‬ ‫מפיק / בעל -‬
‫והטוויסט שלנו הוא "עם שוקו חם".‬
‫- מפצח האגוזים עם שוקו חם‬ ‫של דבי אלן -‬
‫אם הולכים ל"ניו יורק סיטי בלט",‬ ‫מבוגרים מבצעים שם את התפקידים הראשיים,‬
‫עם ילדים שרק מתרוצצים על הבמה,‬ ‫יושבים על עץ.‬
‫אבל "מפצח האגוזים" שלנו,‬ ‫למרות שיש לנו מקצוענים ומורים‬
‫שמגלמים חלק מהתפקידים,‬
‫הילדים הם הכוכבים.‬
‫כילדה קטנה,‬ ‫רציתי להיות מלכת פיות שחורה שעפה באוויר.‬
‫אף פעם לא ראיתי משהו כזה כילדה,‬
‫אבל עדיין ידעתי שאני רוצה להיות זה.‬
‫- מפצח האגוזים עם שוקו חם‬ ‫מאת דבי אלן -‬
‫היו כמה "מפצחי אגוזים" שוקולדיים,‬
‫בכל רחבי המדינה.‬
‫אבל החלטתי לקחת את זה להפוך את זה לכיפי‬
‫ושתהיה זהות מוזיקלית תרבותית‬ ‫שלא קשורה לצ'ייקובסקי.‬
‫אז "מפצח האגוזים עם שוקו חם"‬ ‫לוקח אותנו למסע‬
‫לארצות אמיתיות ומדומיינות,‬
‫הכול נעשה בסגנונות שונים של ריקוד ומוזיקה.‬
‫ב"אש הפלמנקו", אני מקק.‬
‫כן, אנחנו פיות. אנחנו מצריות.‬
‫אנחנו "בוליווד".‬
‫אני משתתף ב"סין".‬
‫אני ב"כבש שרוף", בסצנת המסיבה.‬
‫כל קטע עם בחור, אני מופיע בו.‬
‫אני משחק את מפצח האגוזים השוקולדי הלוהט.‬ ‫פשוט תקראו לי ש"ל.‬
‫אני עכביש ב"יערות הגשם".‬
‫- יום ראשון לחזרות -‬
‫באוקטובר, אנחנו מתחילים בחזרות.‬
‫אלוהים.‬
‫עליכם לעשות את העבודה שלכם…‬
‫- קאת'י ניקולס‬ ‫עוזרת בימוי -‬
‫העבודה שלכם היא לבוא מוכנים לחזרה.‬
‫אתם גם צריכים להיות אחראיים בבית.‬
‫גברת אלן לא משחקת.‬ ‫אתם צריכים להיות מודל לחיקוי.‬
‫אתם צריכים להיות אזרחים למופת בבית,‬ ‫בבית הספר.‬
‫יש כאן מישהו בן שלוש?‬
‫לא?‬
‫יופי. תורידי את היד.‬
‫יש פה מישהו בן ארבע?‬
‫בן ארבע.‬
‫בואי הנה.‬
‫ילדה טובה. בואי.‬
‫שקט.‬
‫יש בני חמש?‬
‫בואו לפה.‬
‫היי.‬
‫כן, קדימה. תתפזרו. אנחנו נעמוד על הקו הזה.‬
‫תתפזרו, תסתכלו קדימה.‬
‫את באמת בת חמש?‬
‫את גבוהה.‬
‫קדימה.‬
‫אתן חייבות להתאמן.‬
‫לא תגיעו לשם,‬
‫אם תסתובבו ותענטזו בקניון‬ ‫ותהיו חמודות בעקבים.‬
‫תורידו את העקבים, רדו לרצפה ותתמתחו.‬
‫דבי מצפה להרבה גדולה מהילדים האלה בכל רמה…‬
‫- שנטל הית'‬ ‫היפ הופ -‬
‫לא רק בדבר אחד, אלא בהכול,‬ ‫אז, בעולם… המצב לא קל.‬
‫אפילו ברחבת הריקודים הזאת.‬
‫כשהם עוברים כאן, חלקם ייפלו,‬
‫אבל אם אתם לא נופלים לפחות פעם ביום,‬ ‫אתם לא מתאמצים.‬
‫אני צריכה כיפוף שמגיע לשעה שש.‬
‫תסמכו עליי.‬
‫זה מה שהם יראו כשתצאו מהאקדמיה.‬
‫הם לא אוהבים אתכן כמוני.‬
‫פגשתי את דבי כשהייתי בת 16,‬
‫לפני עשר שנים בערך.‬
‫- ארת'ה רובינסון‬ ‫מחול מודרני -‬
‫השתתפתי ב"תהילה" עם דבי.‬
‫- תהילה‬ ‫סדרת טלוויזיה -‬
‫יש לכם חלומות גדולים.‬
‫אתם רוצים תהילה?‬
‫ובכן, תהילה עולה ביוקר,‬
‫וכאן ועכשיו אתם מתחילים לשלם בזיעה.‬
‫היא אותו הדבר עכשיו. זה פשוט גאוני.‬
‫בחיים לא הייתי מגיעה לחזרה מבלי‬ ‫להתמתח ולעשות את הטנדו שלי‬
‫ולהכין את הרגליים שלי ולהיות מוכנה להתחיל.‬
‫זה לא יקרה.‬
‫אתן לא תעלו רמה. אני מנסה לעזור לכן.‬
‫טוב, אם אני קשוחה זה כי אכפת לי. בסדר?‬
‫אימא שלי?‬
‫קשוחה.‬
‫- ויויאן ניקסון‬ ‫עוזרת מנהלת אומנותית -‬
‫היא קשוחה.‬
‫- בתה של דבי -‬
‫תוססת, הכי מוכשרת,‬
‫אימא, באמת, לכולם.‬
‫- אבוני‬ ‫דבי אלן -‬
‫היא פורצת דרך.‬
‫כלומר, היא עשתה‬ ‫את הכוראוגרפיה לטקס האוסקר עשר פעמים.‬
‫האם אי פעם חשבתי שאהיה במגרש הגדול הזה,‬
‫מפיקה, במאית, כוכבת,‬
‫כוראוגרפית, אימא?‬
‫בהחלט!‬
‫אנחנו מתחילים קודם‬ ‫עם היצירות שכוללות יותר תלמידים,‬
‫ועושים חזרות רק בסופי השבוע.‬
‫קדימה, מהתחלת "ארץ הצעצועים".‬ ‫תיהנו מלקום לתחייה.‬
‫- ארץ הצעצועים‬ ‫עשרה שבועות למופע -‬
‫בובות, בובות קטנות.‬
‫באיזו סצנה הייתן?‬
‫"ארץ הצעצועים".‬ ‫-קדימה, עכשיו.‬
‫ובאיזו סצנה אתן עכשיו?‬
‫טוב, בהכול.‬ ‫-כולן? כן, תראי.‬
‫"ארץ הצעצועים" היא מקפצה.‬
‫כל מי שנחשב למשהו עובר דרך "ארץ הצעצועים".‬
‫אתם ב"ארץ הצעצועים".‬
‫בחיים לא ראיתי‬ ‫גרסה רגילה של "מפצח האגוזים".‬
‫אני מכירה רק את "שוקו חם".‬
‫- קיילי ג'פרסון‬ ‫מלכת הפיות -‬
‫ואני די אוהבת את זה.‬
‫קיילי ג'פרסון.‬
‫היא האדם הצעיר ביותר שקיבלתי לאקדמיה.‬
‫אני זוכרת שנכנסנו‬ ‫לאקדמיה למחול של דבי אלן,‬
‫בקולבר סיטי, בזמנו.‬
‫והיו שם כל כך הרבה אנשים.‬
‫כשהגענו לשולחן, הם אמרו לאימא שלי‬ ‫שאני לא יכולה להיבחן.‬
‫הם אמרו, "היא צעירה מדי."‬
‫היא נעמדה בפוזיציה ראשונה,‬ ‫שיער משוך לאחור ופשוט כל כך רצינית.‬
‫אמרתי כזה, ״כן."‬
‫וגברת אלן אמרה, "תנו לה להיבחן."‬
‫וכולם הסתכלו עליי ואמרו,‬ ‫"גברת אלן, היא צעירה מדי",‬
‫ואמרתי, "אני יכולה לשנות את החוקים."‬
‫מושלם.‬ ‫-רוב התלמידים שלי באים מלוס אנג'לס,‬
‫מרקע כלכלי מגוון.‬
‫חלקם גרים בבוורלי הילס,‬
‫חלקם גרים בקומפטון,‬
‫ואלה שהכי רציניים לגבי ריקוד,‬
‫מגיעים לפחות חמישה, אולי שישה ימים בשבוע,‬
‫והם נדרשים לקחת לא פחות מעשרה,‬
‫חלק מהם לוקחים 15 שיעורים בשבוע.‬
‫היא רצתה מקום שבו, לא משנה איך אתה נראה,‬
‫אם אתה רוצה לרקוד, אתה יכול לבוא לרקוד,‬
‫וזה מסביר למה יש לנו כאן‬ ‫כזו קבוצה גדולה של אנשים עם מלגות.‬
‫הרבה מהילדים לא יכולים להרשות לעצמם לבוא.‬ ‫אנחנו מוצאים דרך להכניס את מי שרוצה.‬
‫אנחנו הולכים.‬
‫תמיד גייסנו כסף.‬ ‫הרבה מהחברים שלי הפסיקו לענות כשהתקשרתי‬
‫אחרי השנה הראשונה.‬
‫לא, כל החברים שלי היו מגניבים.‬
‫התחלנו לחשוב באיזה מותג נוכל להשתמש‬
‫שנמצא בארגז הכלים שלנו,‬
‫שיכול לייצר יותר הכנסה, שיהיה מוכר לאנשים.‬
‫כשג'ורג' בלנשין הגיע לניו יורק‬ ‫כדי להקים את "ניו יורק סיטי בלט",‬
‫הוא היה צריך למצוא משהו לגיוס כספים,‬ ‫ו"מפצח האגוזים" היה מה שעשה את זה.‬
‫זה היה "מפצח האגוזים"‬ ‫שעזר לממן את שארית השנה‬
‫של "ניו יורק סיטי בלט".‬
‫"מפצח האגוזים" המקורי‬ ‫הוא סיפור שמסופר לגמרי…‬
‫זו אופרה, לגמרי בריקוד.‬
‫"מפצח האגוזים" שלנו הוא נרטיב.‬
‫הגיע הזמן ללכת! מפצח האגוזים ער.‬ ‫צריך לצאת לקרב.‬
‫יש לנו מספר, או מספרים,‬ ‫שמובילים אותנו במסע.‬
‫וזה יותר…זו קומדיה מדוברת.‬
‫זה לא בפנטומימה.‬
‫מי כיבה את האורות?‬
‫זה תפס כמו אש בשדה קוצים.‬ ‫זה חלק ענק מגיוס הכספים.‬
‫זו כנראה ההכנסה הכי גדולה שלנו.‬
‫זה כדי להגיד לי מי עושה את זה. הטייה.‬ ‫אוי, לא, תרימי את הרגל.‬
‫את צריכה לשבת בשפגט הזה‬ ‫כשאת רואה טלוויזיה, עושה שיעורי בית.‬
‫אתן לא עושות את זה מספיק.‬ ‫אתן עסוקות מדי בלדבר עם בנים ודברים אחרים.‬
‫תרימי את הרגל יותר גבוה. קדימה.‬ ‫אני אקבל את זה הפעם.‬
‫למעלה!‬
‫להטות, להתכופף.‬
‫כן, תתכופפי.‬
‫כן, תחזיקי את עצמך ותרימי את הרגל.‬
‫ככה!‬
‫טוב, הזיכרון הראשון שלי מהאקדמיה‬ ‫הוא כשהייתי בת 11.‬
‫כל כך פחדתי כי אפילו לא ידעתי‬ ‫שאפשר להיות כאלה טובים…‬
‫- סבוי ביילי‬ ‫סחלב, שושנת מים, סין -‬
‫הייתי בת 11, חשבתי שאני הכי טובה.‬
‫ואז כזה, "לא."‬
‫המורים כאן קשים איתך, והם קשוחים,‬ ‫אבל אכפת להם.‬
‫זו פשוט מרגישה כמו משפחה.‬
‫לגברת אלן אכפת מכל אחד מאיתנו,‬
‫וזה, כאילו, ממש טוב.‬
‫אני באקדמיה תשע שנים, מגיל חמש…‬
‫- ג'אלין פלאוורס‬ ‫קארה -‬
‫ואני בת 14 עכשיו.‬
‫אז בעצם גדלתי באקדמיה.‬
‫כשרק אמרו לי שאני "קארה",‬
‫הייתי, כזה, לחוצה ושמחה‬
‫כי הרגשתי שיש לי אחריות גדולה כל כך‬
‫לדאוג לא לפשל או, כאילו,‬ ‫להרוס את כל המופע.‬
‫כולם רוצים להיות "קארה", שזה התפקיד הראשי.‬
‫היא הילדה הקטנה שיוצאת להרפתקה.‬
‫גברת אלן תמיד מלהקת את המופע פעמיים‬
‫כדי שאנשים יוכלו להחליף בתפקידים‬
‫ולחוות חוויות שונות.‬
‫יפה.‬
‫"קארה, קארה, לא תחייכי?‬
‫תסתכלי וספרי לי מה דעתך‬ ‫-ספרי לי מה דעתך!"‬
‫ואני זוכרת שגברת אלן אמרה לי‬ ‫שאהיה קארה בשלוש הופעות,‬
‫- דסטיני ווימפי‬ ‫קארה -‬
‫ופשוט התחרפנתי.‬
‫"יקירתי, איזו הפתעה‬
‫הפתעה, הפתעה!‬
‫קארה‬ ‫-קארה!‬
‫קארה‬ ‫-את יודעת שאנחנו אוהבים אותך"‬
‫זו כזאת הרגשה, שיש לך מטרה,‬ ‫ואת מגיעה אליה,‬
‫ואת עומדת בה, וזה כזה, "יש!"‬
‫אתם יודעים? אז ממש שמחתי.‬
‫- מצרים -‬
‫- תשעה שבועות לפני המופע -‬
‫עכשיו, בואו נדבר על הבובה המצרית.‬
‫אתה רוצה להיכנס מתחת לישבן הקטן שלה,‬ ‫ואתה מחזיק לה את היד, אם היא צריכה את זה.‬
‫ואתם דוחפים אותה עד למעלה.‬
‫זו העמדה, ואתם בצד השני.‬
‫אני הייתי הבובה המצרית הראשונה.‬ ‫אימא שלי עשתה את הכוראוגרפיה עליי.‬
‫בו, ואחת ושתיים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫סיבוב יחיד, פתוח.‬
‫ראש.‬
‫באמת התחלתי להתאמן ברצינות בריקוד‬
‫- דאנס טיצ'ר‬ ‫שיעורים בתהילה -‬
‫באקדמיית קירוב לבלט.‬
‫את מתחילה בערך כאן. היא עושה שפגט.‬
‫בשנה השלישית שלי שם,‬
‫המורה שלי הסתכל עליי יום אחד בשיעור,‬
‫ואמר "עצרי!"‬
‫והוא הסתכל עליי ואמר,‬ ‫"לעולם לא תהיי רקדנית.‬
‫לכי ל'אלווין איילי'."‬
‫וזו הייתה ירידה.‬
‫כאילו ש"אלווין איילי" זה לא כלום?‬
‫"אלווין איילי" היא להקת הריקוד העכשווי‬ ‫האמריקנית המובילה שלנו,‬
‫וכן, היא מורכבת בעיקר משחורים, אבל…‬
‫זה אומר שהיא לא יכולה לרקוד?‬
‫יצאתי עליהם בטלפון, התכוננתי.‬
‫שלחתי את בעלי כי ידעתי שלא אהיה נחמדה.‬
‫מבחינתי, אחרי שהבת שלי נעדרה לשלוש שנים,‬
‫בעיניי הגיע הזמן שהיא תחזור הביתה.‬
‫הוא הוציא אותי מבית הספר,‬
‫ואז אימא שלי החליטה‬
‫שהיא תקים את האקדמיה למחול של דבי אלן.‬
‫וכך הקמתי את האקדמיה והיא חזרה הביתה.‬
‫היא הייתה ההשראה שלי.‬
‫היא המוזה שלי. היא תמיד הייתה.‬
‫יש כאן משהו לכל אחד.‬
‫אתם יודעים, כל צורה, כל גודל, כל צבע,‬ ‫כל תרבות,‬
‫וזה הופך אותנו לייחודיים מאוד.‬
‫והיא תצעד, ואז כולכם תיסוגו בחזרה.‬
‫היא האחת.‬
‫היא מקסימה.‬
‫והיא נועזת.‬ ‫-היא נועזת.‬
‫אפריל עוברת איפה שהיא צריכה לעבור.‬
‫כולכן צריכות ללכת סביבה. אתן יכולות.‬
‫לא התחלתי ממש לרקוד עד גיל שמונה.‬
‫הגעתי לכאן מצפון קרוליינה,‬
‫וקיבלתי מלגה מלאה מדבי אלן.‬
‫- אפריל ווטסון‬ ‫מלכת הפיות -‬
‫אפריל היא אחת הרקדניות הכי מוכשרות‬ ‫שאי פעם נכנסו למעגל שלי.‬
‫והבאתי אותה לכאן כדי שנוכל לטפח אותה‬ ‫כי היא צריכה את זה.‬
‫יש לי משרה חלקית במסעדת מזון מהיר.‬
‫אני קופאית.‬
‫אז כרגע, אני קופאית.‬
‫אנשים בדרך כלל רואים אותי כמישהי שקטה,‬ ‫וכאילו, רוב הזמן‬
‫יש לי הרבה מה לומר,‬ ‫או שיש לי הרבה על הראש,‬
‫אבל אני פשוט לא יודעת איך… אתם יודעים,‬ ‫אני לא יודעת איך להגיד את זה.‬
‫ולפעמים, כאילו, יש בתוכי כל כך הרבה רגשות.‬
‫והדרך היחידה לבטא את הרגשות‬ ‫או את הפחד או את החרדה שלי‬
‫זה באמצעות ריקוד.‬
‫- בוליווד -‬
‫- שמונה שבועות לפני המופע -‬
‫תנשמו.‬
‫יפהפה.‬
‫אתם האנשים הכי יפים בעולם.‬
‫שוב, זה קשור למראה.‬
‫היצורים הכי יפים בכדור הארץ הזה.‬
‫הראש, אדם אחד.‬
‫קדימה.‬
‫כל ההתפתלות, כל העניין הזה,‬ ‫צריך להרגיש כאילו אדם אחד זז.‬
‫תסתכלו למעלה.‬
‫למטה.‬
‫אני כל כך רוצה להשתתף ב"בוליווד".‬
‫אני מנסה להתקבל ל"בוליווד" כבר מלא זמן.‬
‫אני מכירה כל צעד, אבל, אתם יודעים,‬ ‫אני צעירה מדי בשביל "בוליווד".‬
‫פלג גוף עליון!‬
‫כשנוסעים לארץ אחרת,‬ ‫אפשר לעשות כוראוגרפיה חדשה, תחפושות חדשות.‬
‫זה מאפשר חלק חדש בסיפור.‬
‫אחורה.‬
‫תטיילו.‬
‫לאן שלא תלכו,‬
‫יש לכן הילה של עליונות ויופי וכוח.‬
‫כוח.‬
‫זה עניין של כוח נשי.‬
‫נשים שולטות בעולם. לא אכפת לי מה אומרים.‬
‫איפה אני?‬
‫זה בעיניים, הכול.‬
‫אפשר לחשוב ש"בוליווד" יהיה האהוב עליי,‬
‫כי זה האהוב על כולם.‬
‫זה משהו שחולמים להיות בו עד שמגיעים.‬
‫אלה חמש דקות של רק ריקודים,‬
‫ואין זמן לנשום.‬
‫ידיים למעלה!‬
‫כוח!‬
‫ותישארו לנצח.‬
‫תישארו. תישארו שם. תנשמו. תישארו.‬
‫תתאמנו בלהחזיק את זה.‬
‫זה טוב בשבילכן.‬
‫זה משתפר, גבירותיי.‬
‫טוב, הפסקה. זה משתפר.‬
‫תקשיבו לי.‬
‫אתן עושה הרבה יותר רחב משאתן צריכות.‬ ‫אתן הורגות את עצמכן.‬
‫טוב, תנשמו ואז נעשה את "מצרים". רק תנשמו.‬
‫יש לכן שתי דקות.‬
‫בסדר, אז, גברת ניקולס.‬
‫בסדר, אנחנו נהיה בסדר.‬ ‫אבל הן פשוט סמרטוטיות.‬
‫סמרטוטיות מדי בשבילי. אני לא יכולה…‬ ‫ארץ הפיות, לא עובד מבחינתי.‬
‫לא. אז אני מוסיפה, בצהוב,‬ ‫דברים שאנחנו הולכים לעשות עליהם חזרות.‬
‫- ארץ הפיות -‬
‫עליי להתעלל בפיות, סליחה.‬
‫- שבעה שבועות לפני המופע -‬
‫בגלל שבאתי מהאקדמיה הזו,‬
‫לא הבנתי עד כמה זה סיפור גדול,‬ ‫שאני בחורה שחורה שרוקדת בלט.‬
‫מקסים.‬
‫כאילו, העולם כל כך שונה מבאקדמיה הזו.‬
‫כי מאיפה שאני באה, כולנו עושים את זה,‬ ‫וכולנו היינו טובים.‬
‫לורן אנדרסון,‬
‫שהייתה אחת הבלרינות השחורות הראשונות‬ ‫בלהקת בלט גדולה,‬
‫הגיעה הנה לפני שנה.‬
‫אחת ושתיים, פה דה שבל, אנוולופה…‬
‫- לורן אנדרסון‬ ‫מדריכת כיתת אומן -‬
‫מעולם לא חשבתי,‬ ‫"אני רוצה להיות רקדנית בלט", לא בגיל שבע.‬
‫פשוט חשבתי שהיה כיף להשתתף בשיעורים.‬
‫אז פשוט לא הבנתי את ההשפעה‬ ‫של להיות אפרו-אמריקאית‬
‫ורקדנית ראשית.‬
‫וגיליתי שלא היו הרבה.‬ ‫לא היו בכלל באותה תקופה, בעצם.‬
‫אלא אם היית ב"אלווין איילי"‬ ‫או ב"תיאטרון מחול הארלם".‬
‫אבל אני רק רציתי לרקוד.‬
‫לא התמקדתי בלהיות השחורה הראשונה בשום דבר.‬
‫רק רציתי לרקוד.‬
‫פלייה, אחת ומתיחה.‬
‫כשראיתי את אפריל לראשונה,‬
‫חשבתי "וואו! מאיפה זה הגיע?"‬
‫זו מישהי שנולדה עם הכול.‬
‫כן!‬
‫אני מתה על זה.‬
‫מה שאני צריכה זה משהו שמקיים.‬ ‫אני מרגיש כאילו זה…‬
‫אני רוצה שזה יהיה קליל יותר.‬
‫אני לא חושבת שיש לי בהכרח גוף לבלט כרגע,‬
‫נכון לרגע זה,‬
‫כי הרגליים שלי קצת מפותחות מדי.‬
‫כשאת נהיית ממש רצינית,‬ ‫את מתחילה להסתכל על עצמך בצורה מסוימת.‬
‫שנה.‬
‫תעצרי ברגע.‬
‫ותישארי.‬
‫אבל כשאני בעולם הבלט, כמעט כולם די רזים.‬
‫בתיכון לא הייתה לי בעיה עם זה,‬
‫ואז את מבינה שאולי כדאי שתסתכלי על זה.‬
‫כי כל השאר מסתכלים על משקל.‬
‫הכול חשוב. הכול כל כך מסוים בבלט.‬
‫אולי אין לה רגליים וכפות רגליים מושלמות.‬ ‫לי לא היו. לרוב אין.‬
‫לרוב רקדני הבלט‬ ‫אין רגליים וכפות רגליים מושלמות.‬
‫זה משהו שעובדים עבורו.‬
‫עובדים בשביל "טרן אאוט".‬
‫לא סתם נולדים ככה…‬
‫יש כאלה שכן.‬
‫אבל רובנו לא.‬
‫היו זמנים שירדתי על עצמי כל כך‬
‫לגבי הגוף שלי ופשוט, כאילו, כל כך…‬
‫כאילו, שלילית וחסרת ביטחון לגבי זה.‬
‫אבל…‬
‫הייתי חייבת להפסיק לשחק את הקורבן…‬
‫עם עצמי.‬
‫היה רגע שבו הבנתי,‬ ‫"תראי, אם אני רוצה לעשות את זה,‬
‫אני צריכה להבין מה מתאים לי."‬
‫אבל מה שהיה קשה היה להבין‬
‫שהאומנות שבחרה בי לא נוצרה בדמותי,‬
‫וזו הייתה הבנה ממש קשה.‬
‫אבל באותו זמן, אתם יודעים,‬ ‫האומנות הזו בחרה בי.‬
‫אין לי ברירה אלא לעשות את זה ולתת את כולי.‬
‫אתם יודעים, ברוסיה,‬
‫מצלמים ברנטגן את הרגליים של הילדים,‬ ‫ואת הגב שלהם ואת הגוף שלהם‬
‫לפני שמקבלים אותם.‬
‫כלומר, זה עולם הבלט.‬
‫באופרה, הם יבחרו רק ילדים שיש להם קול.‬
‫אי אפשר ליצור קול. זו מתנה.‬
‫אותו סיפור עם היכולת לבלט.‬
‫צריך נתונים פיזיים מסוימים בשביל זה.‬
‫אי אפשר ליצור את זה.‬
‫ה"קירוב" והשיטה הרוסית חשובות.‬
‫זאת הטכניקה שאני הכי אוהבת ללמד.‬
‫ולכן יש לנו את מאדאם גאיאנה מה"בולשוי".‬
‫אבל עולם הריקוד מתפתח,‬
‫אז אני קצת ממציאה מחדש, עבור המורים,‬
‫מה המשימה שלהם ואיך להתקדם לשם.‬
‫אני רוצה את רוח הריקוד.‬
‫זה לא משהו שאפשר לצלם.‬
‫זה משהו שמרגישים ורואים.‬
‫שחווים.‬
‫אחת, שתיים. לא רע.‬
‫אחת, שתיים.‬
‫טוב, לא נורא.‬
‫תחזרו.‬
‫זה באמת עזר.‬
‫זה נראה יותר טוב.‬
‫סליחה, מאדאם גאיאנה. זה נראה יותר טוב.‬
‫לא. אני לא מסכימה.‬
‫כי הן נראות ככה.‬ ‫-אני לא מסכימה.‬
‫זה בסדר. הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר. חמש, שש.‬
‫הן רק מתאמנות. שש, שבע, שמונה.‬
‫ואחת ושתיים,‬
‫חלקכן לא בתזמון הנכון ואתן קצת נוקשות.‬
‫אתן חייבות להירגע.‬
‫סליחה,‬ ‫אבל אני חייבת להגיד מה אני רואה כרגע‬
‫כי אין לנו הרבה זמן.‬
‫ואו שהן עושות את זה נכון עכשיו, או שלא.‬
‫למרות שננקה את זה, אני יודעת.‬
‫אבל אני יודעת שטכנית, אם מישהי עושה ככה,‬
‫זה לא ישתנה מחר.‬
‫חזרה, גבירותיי.‬
‫חמש, שש, שבע ושמונה.‬
‫ואחת ושתיים.‬
‫הרבה יותר טוב.‬
‫ושתיים ואחת ושתיים.‬
‫הרבה יותר טוב.‬
‫סליחה, מאדאם גאיאנה. זה יותר טוב.‬ ‫טוב, חזרה להתחלה.‬
‫זה יותר טוב. את יודעת שכן.‬
‫המורים כל כך מושקעים ומסורים לצעירים האלה.‬
‫הם הולכים איתם הביתה, נותנים להם אוכל.‬
‫הם ינזפו בהם אם צריך לאפס אותם.‬
‫אנחנו בתוך זה.‬
‫אנחנו מגדלים.‬ ‫אנחנו עוזרים לגדל את הילדים האלה.‬
‫- יוסטון, טקסס -‬
‫גדלתי ביוסטון, טקסס. הכול היה מופרד.‬
‫אתם יודעים, קולר מים ללבנים בלבד.‬
‫שירותים לכהי עור… חווינו את כל זה.‬
‫היה בית ספר נהדר לריקוד,‬ ‫אבל אסור היה לי ללמוד בו כי הייתי שחורה.‬
‫אבל הייתי רצינית מאוד בגיל צעיר.‬ ‫ידעתי שאני ממש רוצה את זה.‬
‫אימא שלי תמיד אומרת שכשהייתי בת שמונה,‬
‫אמרתי לה, "אימא, אני מנסה להיות רקדנית.‬
‫איך אני אגיע לשם בלי שיעורים?‬ ‫אני צריכה שיעורים אמיתיים, אימא.‬
‫שיעורים אמיתיים."‬
‫בגיל 14,‬
‫גויסתי על ידי מאדאם טטיאנה סמנובה,‬
‫שהגיעה מבית הספר מרינסקי.‬
‫התרגשתי כל כך. הייתי צריכה לקום.‬ ‫הייתי צריכה לחצות את העיר.‬
‫הדוד שלי לויד היה לוקח אותי,‬ ‫ואם הייתי צריכה לחזור באוטובוס,‬
‫זה לקח שניים או שלושה כדי להגיע הביתה.‬
‫ומאדאם סמנובה ממש אימצה אותי בכיתה.‬
‫זה היה מענק של קרן פורד‬ ‫ששילם על כל השיעורים שלי.‬
‫הייתי תלמידה על מלגה מלאה.‬
‫וכשרקדתי,‬
‫זה היה עניין גדול‬ ‫כי הוועד המנהל לא ידע שאני שם.‬
‫הייתי שם בטח שישה או שמונה חודשים‬
‫לפני שהוועד גילה שיש ילדה שחורה בבית הספר,‬
‫וחלקם לא אהבו את זה.‬
‫אבל מאדאם סמנובה דחפה אותי,‬
‫היא נזפה בי, היא השפילה אותי,‬
‫והיא אהבה אותי.‬
‫- סוכריית מקל סבא -‬
‫- שישה שבועות לפני המופע -‬
‫בסדר, ברוכים הבאים לגיהינום של שנטל.‬
‫מתחילים. אז…‬
‫גדלתי כילדת אומנה.‬
‫זה הדבר היחיד שמציל מישהי כמוני.‬
‫שמישהו אחר יראה אותי וישקיע בי‬
‫ויגיד, "אנחנו רואים מה את רוצה.‬
‫נעזור לך לעשות את זה‬ ‫ולהביא אותך מנקודה א' לנקודה ב'."‬
‫אני מרגישה שזה, כשלעצמו,‬ ‫זה הדבר הכי גדול ששינה את לי את החיים.‬
‫שבו.‬
‫איפה אתה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אם תעשה שוב את הפוני הזה, אני אהיה…‬
‫אלייז'ה, לך תביא לי גומייה קטנה, בבקשה?‬
‫אבל זה נראה כזה חמוד.‬
‫שתוק, אלייז'ה. זה בסדר.‬
‫חמש, שש, שבע, קרוס.‬
‫קרוס ולשבת.‬
‫הייתי רקדן מחליף,‬
‫אבל גברת שנטל אמרה‬ ‫שאוכל להיות ב"מקל סבא", אז…‬
‫- ניקולס ג'ונס‬ ‫גריפין מקאינטייר -‬
‫כן, קודם הוא היה מחליף,‬ ‫אבל אז הוא התחיל להשתדל לרקוד.‬
‫הוא השתדל מאוד, ואז בסוף הוא השתתף במופע.‬
‫"מקל סבא" זה כיף. זה היפ-הופ, אז…‬ ‫אתה פשוט מתלהב וכיף ומביע הכול ו…‬
‫כן, "מקל סבא" זה ממש כיף.‬
‫"מקל סבא", זו סצנה רק של בנים,‬ ‫וזה היפ הופ,‬
‫והיפ הופ זה אחד הסגנונות האהובים עליי.‬
‫לצערי, אסור לי להשתתף בה,‬ ‫אבל היא האהובה עליי.‬
‫"מקל סבא" זה לבנים.‬
‫"ארץ הפיות" היא לבנות.‬
‫חייבים שתהיה…‬
‫אתם יודעים, תמיד היו לנו‬ ‫יותר בנים מבכל בית ספר.‬
‫זה בגלל שאני דוחפת אותם, ואני רוצה אותם.‬
‫ואני חייבת שיהיה לי משהו לתת להם.‬
‫אוליביה, לכי למרכז.‬
‫זוזו אחורה, אחורה.‬
‫הסצנה האהובה עליי היא "מקל סבא".‬
‫זה ההיפ-הופ היחיד במופע. זה רק בנים.‬
‫שש, חמש, מאחוריו.‬
‫את מתכוונת להכניס בנות? תכניסי בנות?‬
‫כן, אני עושה את זה.‬
‫זה יסבך אותי בצרות, אבל שיהיה.‬
‫קרוס, למעלה, למטה.‬
‫אז אני צריכה… כן!‬
‫אני צריכה לראות קרוס, למעלה…‬ ‫זה כמעט כמו "אלווה".‬
‫על גופתי המתה. אין בנות ב"מקל סבא".‬
‫כן, זה לא יקרה. אין בנות.‬ ‫-כולם שמעו.‬
‫זה כמעט קרה, אבל אתם יודעים, זה בסדר.‬
‫אני בכל השאר.‬
‫סליחה, בנות. אתן יודעת, זה רק אנחנו.‬
‫זה בהחלט זיכרון שרירים.‬
‫כשיש את שנטל הית'‬
‫שלוקחת אותך למעמקי… כאילו, עצמך,‬
‫לא שוכחים את זה.‬
‫- ויין מקינס‬ ‫הנסיך מפצח האגוזים המקורי -‬
‫הריצה הזאת!‬
‫ואחת ושתיים, למטה, תרימו את זה.‬
‫כן.‬
‫החלקה, אחת, שתיים.‬
‫כן, הכול עדיין שם.‬
‫לזרוק!‬
‫סיבוב ואחת.‬
‫זה לא צחוק, אה?‬
‫יש בנים שמתפרקים. יש בנים שלא מצליחים. ‬ ‫כלומר…‬
‫אתם יודעים, הם כאילו,‬ ‫"אלוהים. זה היה קשה."‬
‫אני יודעת. שבו.‬
‫רק רגע.‬
‫מה שאני יודעת זה שאם הייתי עושה את זה,‬ ‫עדיין הייתי רוקדת עכשיו‬
‫כי השיר עוד היה מנגן.‬
‫בואו נעשה את זה. קדימה.‬
‫אבל אני אומרת להם,‬ ‫"תמשיכו לחזור, כי יום אחד אתם תצליחו."‬
‫אני לא יודע אם כולם ממשיכים,‬
‫אבל אני יודע בוודאות‬ ‫שאם אתה כאן ליותר ממחצית,‬
‫אני, באופן אישי, אז זה בתוכך.‬
‫הסתובבתי במסדרונות,‬
‫אבל מאז שהייתי ממש בסטודיו לשיעור כאן,‬
‫עבר הרבה זמן.‬
‫זה כאילו… הייתה הרבה זיעה על הרצפות האלה.‬
‫אם מישהו ירים את ההיסטוריה מהרצפות האלה,‬
‫זה יהיה די דוחה, אבל מעורר השראה.‬
‫שיחקתי את מפצח האגוזים הראשון‬
‫בהפקה הראשונה.‬
‫עזבתי את המשפחה הביולוגית שלי‬ ‫כשהייתי בן 13.‬
‫אימא שלי ושלוש אחיותיי עברו לאריזונה,‬
‫ואימא שלי קיבלה החלטה מודעת‬ ‫לאפשר לי להישאר כאן.‬
‫עברתי לגור עם גברת האריס, אימא האריס…‬
‫- דניס האריס‬ ‫רשמת האקדמיה לשעבר -‬
‫וקיבלתי מלגה מלאה לריקוד פה.‬
‫בפעם הראשונה שהייתי מפצח האגוזים הקטן,‬ ‫זה הרגיש כאילו,‬
‫"אני אחד התפקידים הראשיים. מגניב!"‬ ‫זה היה כאילו גברת אלן האמינה בי.‬
‫עכשיו, ריאן פונג, הוא מפצח האגוזים הקטן.‬
‫תודה לאל שעשיתי את זה קודם,‬ ‫כי לא הייתי רוצה להופיע אחריו.‬
‫אני רוצה שזה יהיה קסום.‬
‫את לא יכולה סתם ללכת לשם‬ ‫ולפוזיציה רביעית כמו פסל של דגה,‬
‫וללכת לכאן. לא!‬
‫זה מפצח האגוזים עם שוקו חם, מותק.‬
‫חי. זה כזה, "אלוהים, תראו אותו!"‬
‫זה חייב להיות ככה.‬
‫תסתכלו עליי. תעצרו. תסתכלו עליו!‬
‫אתם כל כך עסוקים בלהסתכל על עצמכם.‬
‫תשחקו את הסצנה.‬
‫"אלוהים, הוא זז!‬
‫תראו אותו!‬
‫אלוהים, נגעתי בו. אלוהים, הוא בא.‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים!"‬
‫ככה זה צריך להיות.‬
‫באתי לשיעור פתוח, בהיפ הופ, כן?‬
‫- ריאן פונג‬ ‫הנסיך מפצח האגוזים -‬
‫אני חושב ששנטל לימדה.‬
‫והדבר היחיד שהייתי רוקד היה היפ הופ.‬
‫לא תכננתי לרקוד בלט.‬
‫הילד הזה, לא האמנתי למראה עיניי.‬
‫הייתי כזה, "מה?"‬
‫מפעילים מוזיקת היפ הופ, ורואים טורנדו קטן,‬
‫כמו השד הטסמני הקטן.‬
‫הוא היה כל מפצח אגוזים.‬
‫הוא היה מפצח האגוזים הקטן ביותר,‬ ‫ועכשיו הוא הנסיך הצעיר.‬
‫- נסיך -‬
‫ריאן חשב שהוא מנסה רק לקחת שיעורי היפ הופ,‬
‫וככה משכנו אותו פנימה.‬
‫אנחנו נותנים להם משהו שהם רוצים,‬
‫אבל אנחנו מלמדים שכדי לעשות את זה,‬ ‫צריך לעשות את זה קודם.‬
‫בלט, אני… אתם יודעים, זה…‬
‫מבחינתי, בזמנו, חשבתי שזה רק לבנות.‬
‫ממש פחדתי לקחת שיעור.‬
‫אימון בלט זה קשה מאוד.‬
‫אלו שיעברו את אימוני הבלט‬
‫ויסיימו את אימוני הבלט,‬
‫יש להם אישיות מספיק חזקה כדי להתקדם.‬
‫וגברת אלן אמרה לי‬
‫מי שהיא,‬
‫זה בגלל שהיא עברה‬ ‫את אימוני הבלט הקשוחים האלה.‬
‫נבחנתי‬ ‫לבית הספר לאומנויות של צפון קרוליינה,‬
‫אחרי שקיבלתי הכשרה בקרן לבלט של יוסטון.‬
‫הייתי כל כך מלאה תקווה לגבי זה,‬
‫והם השתמשו בי באודישן כדי להדגים,‬
‫וכשזה נגמר, הלכתי לאיש ואמרתי‬
‫"טוב, אני רק רוצה לדעת, מתי נתחיל?‬
‫איך זה הולך?‬
‫והוא אמר לי שלא התקבלתי,‬ ‫ושאני לא מתאימה לריקוד,‬
‫והגוף שלי לא מתאים,‬ ‫ואני צריכה לעשות משהו אחר.‬
‫זה שבר אותה.‬ ‫היא הפסיקה לרקוד לשנה או שנתיים.‬
‫זה היה מאוד מייאש.‬
‫הוא אמר לי, "בהחלט אל תחשבי על בלט.‬ ‫פשוט תשכחי מזה" ו…‬
‫וואו, זה היה קשה.‬
‫אז כשחזרתי הביתה והגיע הזמן ללכת לקולג',‬
‫התקבלתי לאוניברסיטת האוורד,‬
‫אז זה כאילו,‬ ‫"בסדר. אני צריכה לוותר על ריקוד.‬
‫אני אוהבת את זה, אבל זה לא אוהב אותי."‬
‫וזה היה קשה.‬
‫אימא שלי הייתה ממש שבורת לב‬ ‫כשירדתי מהמטוס.‬
‫זה היה החלק הכי קשה.‬
‫אתם יודעים, כשירדתי מהמטוס‬ ‫והיא הייתה בשדה התעופה,‬
‫והיא פגשה אותי בדמעות.‬
‫והיא אמרה, "דברה, נכשלת."‬
‫"דברה, נכשלת."‬
‫אימא שלי אמרה,‬ ‫"אם תחזרי הביתה הקיץ, את לא הולכת לרקוד.‬
‫אני אשמור את הכסף שחסכתי‬
‫כדי לשלוח אותך לרקוד‬
‫ואקנה מכונית."‬
‫אני כזה, "לא, אימא, לא. אני רוצה."‬
‫וזה היה הקיץ שבו פגשתי את מרתה גרהם‬
‫ומרדית מונק‬
‫וטווילה תארפ‬
‫ואלווין איילי.‬
‫זה היה גל חדש של רקדנים‬ ‫ששברו את התבנית המסורתית,‬
‫עשו משהו חדש ומרגש.‬
‫לראות את אלווין איילי היה ממש משמעותי.‬
‫אמרתי, "ילד, קח את נעלי השלג האלה,‬ ‫שים אותן במקום אחר.‬
‫אני רוצה לרקוד על רגשות."‬
‫- רכבת -‬
‫- חמישה שבועות עד למופע - ‬
‫אני מנסה כבר שנים להבין‬
‫איך אני יכולה להשתמש בשפת הסטפס במופע.‬
‫השנה, סביון גלובר מגיע.‬
‫ביקשתי ממנו ליצור יצירה בשם "הרכבת".‬
‫לגברת דבי אלן היה רעיון בתחילת הדרך,‬
‫ואז היא הכניסה את הרעיון הזה…‬
‫- סביון גלובר‬ ‫כוראוגרף אורח -‬
‫לתהליך המחשבה שלי, וחשבתי על זה,‬ ‫ואז חזרתי,‬
‫והייתי מוכן.‬
‫והרעיון שלה היה, אתם יודעים,‬ ‫להניע את הרכבת הזו,‬
‫להעביר אותנו מסצנה אחת לאחרת.‬
‫תודה.‬
‫מעבר לכוראוגרפיה,‬
‫אני רק רוצה שהם יצאו עם תחושת העצמה,‬
‫תחושת גדלות, תחושת הישג,‬
‫תחושת הבעה.‬
‫היכולת הזאת‬ ‫לחשוב על לגרום למישהו לחשוב אחרת.‬
‫זה היה הסגנון שלי.‬
‫הוא רק אמר לי לעשות פריסטייל בהתחלה…‬
‫- אסטריה גונזאלס-סנדרס‬ ‫רכבת -‬
‫אז יצרתי משהו קטן משלי בהתחלה ובסוף.‬
‫אני רוצה פשוט להיות זמין בתור בן אדם.‬
‫אני אוהב את הקח-ותן שמאפשר לי ללמוד מהם.‬
‫ואני מקווה שהם לומדים ממני.‬
‫טוב, נצטרך להתחיל להיפגש במהלך השבוע,‬
‫כי אחרת, לא נראה לי שתגיעו לשם,‬
‫ואני צריכה לארגן מחדש חלק מהמקומות שלכם.‬
‫והם פשוט לא קולטים את ריקוד הבובות,‬
‫ואני לא רוצה שהם יהיו על הבמה‬ ‫ולא ייראו נפלאים.‬
‫- ג'אדה טרנר -‬
‫בדיוק זרקו אותי מ"בובות", כמו את אחותי.‬
‫כי היא רוצה שאהיה בסצנת המסיבה.‬
‫- יערות הגשם -‬
‫אז חייבים להיות בזה מההתחלה…‬
‫- ארבעה שבועות לפני המופע -‬
‫אני לא יכולה להיות קוף כאן ככה.‬
‫אני מוכנה לפיות,‬
‫אז כשאתן בכנפיים, אני רוצה אתכן ככה.‬
‫מוכנות להתחיל.‬
‫אני צריכה זרועות מתנדנדות. מה קרה לזה?‬
‫ואחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫ומעלה מעלה.‬
‫כן, טובאל!‬
‫אני צריכה להפוך אותה לקוף.‬
‫כן!‬
‫קדימה, ילדה, בואי לכאן.‬
‫קיבלתי לעשות את "יערות הגשם",‬
‫ו"יערות הגשם" הוא אחת מההפקות הכי גדולות‬
‫במופע.‬
‫"יערות הגשם" יפהפה.‬
‫פרפרים, קופים, פנתרים.‬
‫כשחושבים על עדרי בעלי חיים במישורי אפריקה,‬
‫הנדידה, כולם הולכים לאותו כיוון,‬
‫אז יש מסע שמתרחש.‬
‫אלוהים, כמה משתתפים יש במופע?‬
‫אני לא רוצה אפילו להגיד את זה בקול.‬
‫דלורס המלבישה עלולה לסטור לי.‬
‫כשהיא ראתה את צוות המשתתפים,‬
‫היא אמרה, "גברת אלן, באמת?"‬ ‫אני כזה, "כן, דלורס."‬
‫להפסיק עם הדיבורים בבקשה.‬
‫למי אין תחפושת?‬
‫טוב, יש לנו כמעט 200 משתתפים.‬
‫כל אדם לובש שניים-שלושה דברים.‬
‫יש ילדים שלובשים חמישה.‬
‫טוב, בנות.‬
‫היא הלכה להביא עוד תחפושות.‬
‫אני עדיין שומעת דיבורים.‬
‫בסדר!‬
‫אנחנו פשוט… זה קצת עמוס.‬
‫כולם אוהבים את התחפושות שלהם?‬
‫כן!‬
‫מצוין.‬
‫שני אנשים חסרים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫מי חסר?‬ ‫-ג'ואן ואודריה. ‬
‫ואיפה הן?‬
‫מישהי ניסתה להגיד שג'ואן פגעה באוטו שלה,‬ ‫אבל היא לא, אז הן בדרך.‬
‫התחלתי באקדמיה בגיל 8…‬
‫- ג'ואן קראסקו‬ ‫מצרים, בולווד, ארץ הציפורים -‬
‫השנה, אני די אוהבת להגיע כשבא לי,‬
‫כאילו, אני מנסה להיות נערה מתבגרת,‬ ‫אני מניחה.‬
‫ג'ואן!‬
‫אל תיכנסי סתם ככה לחזרה שלי. מה קרה?‬
‫על מה?‬
‫תישארי כאן.‬
‫אחת, פלייה.‬
‫לכי להתחמם על הבר.‬
‫אחת, פלייה.‬
‫ולמטה.‬
‫בכל פעם שהרגשתי שאכזבתי אותה, זה היה ממש…‬
‫כאילו, זה תמיד השפיע עליי.‬
‫אני לא יכולה להמשיך לאכזב אותה.‬ ‫אי אפשר לנהל שיחות כאלה.‬
‫השיחות הבאות שלנו‬ ‫חייבות להיות שיחות טובות.‬
‫כאילו, במקום שהיא רק תגיד לי להתאפס.‬
‫זה דורש הרבה.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫אני חושבת שבסופו של דבר זה לב ורצון.‬
‫ולרצות את זה עבור עצמך, לרצות משהו מעבר.‬
‫ו…‬
‫כן.‬
‫לקרוע את התחת.‬
‫אני מנסה לעזור לכם‬ ‫ללמוד מוסר עבודה מקצועי.‬
‫תגידו "מוסר עבודה".‬
‫מוסר עבודה.‬ ‫-מוסר עבודה.‬
‫זה אמור לחול על כל מה שאתם עושים בחיים.‬
‫שיעורי הבית שלכם,‬ ‫איך אתם לומדים בבית הספר,‬
‫וכל עבודה אחרת‬ ‫ושאיפות קריירה אחרות שיש לכם.‬
‫אם אתם עובדים בדואר, אם אתם מורים,‬
‫אם אתם אנשי תחזוקה,‬
‫אם אתם עובדים בממשלה,‬
‫מוסר העבודה שלכם חייב להיות זהה.‬
‫אם אתם עובדים עם ילדים,‬ ‫מוסר העבודה אמור להיות אפילו יותר טוב.‬
‫גיל ההתבגרות קשה,‬
‫וזה כאילו שהמוח שלך עוזב לזמן מה‬
‫ואתה פשוט מרחף במסלול.‬
‫אתה חוקר את עצמך, חוקר דברים סביבך,‬
‫אבל העובדה שיש לך משהו לעשות‬ ‫שלוש או ארבע פעמים בשבוע‬
‫ולהיות אחראי לו,‬
‫זה עוזר לך להיות אחראי‬
‫עם הלימודים בבית הספר, שיעורי הבית,‬ ‫המטלות בבית,‬
‫וזה נותן לך תחושה של הכרת תודה.‬
‫איך נראה לכן שתגיעו לאיפה שאנחנו?‬
‫לאן אתן מנסות להגיע בחיים?‬
‫כל יום הוא לא רק חזרה ל"מפצח האגוזים",‬
‫זו חזרה לשארית חייך.‬
‫אם תבואו הנה באיחור,‬
‫ככה תהיו בעבודה הבאה שלכן, ויפטרו אתכן.‬
‫כשאתן מגיעות באיחור למופע בברודוויי,‬ ‫יפטרו אתכן.‬
‫המחליפים עולים לבמה.‬ ‫לא אכפת להם כמה הם מחבבים אתכן.‬
‫אתן לא מקצועיות.‬
‫אתן מבינות?‬ ‫-כן.‬
‫כל יום הוא חזרה לחיים שלכן,‬ ‫לא רק ל"מפצח האגוזים".‬
‫תתייחסו לזה ברצינות. תיצרו מזה משהו.‬
‫יש לנו הרבה עבודה. רציתי לראות אתכן…‬
‫אנחנו לא במקום רע, אבל יש לנו חודש,‬
‫אז אין לנו חודש‬ ‫כי אנחנו לא עושים חזרות כל יום.‬
‫אז אלה שיעורי הבית שלכן.‬ ‫-תודה, גברת אלן.‬
‫אל תאחרו לחזרות שלי.‬
‫אל תאחרו שוב לשום חזרה, ואני מתכוונת לזה.‬
‫תודה. משוחררות.‬
‫תודה, גברת אלן.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-תודה.‬
‫אל תאחרי, אודריה.‬
‫אם את מאחרת, תישארי בחוץ.‬
‫כן.‬
‫תודה, גברת אלן.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫תודה, גברת אלן.‬ ‫-כן.‬
‫תודה, גברת אלן.‬ ‫-יותר שמחה. את יפהפייה.‬
‫את יודעת כמה את יפה?‬ ‫אני לא חושבת שאת יודעת.‬
‫את כל כך יפה.‬
‫תמחישי את זה. תאמצי את זה כשאת רוקדת.‬
‫לכי מפה.‬
‫כן.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה. תיפטרי מהציפורניים האלה.‬
‫תודה, גברת אלן.‬ ‫-כן.‬
‫תודה. את תעשי את זה.‬
‫חלון ההזדמנויות‬ ‫להיכנס לעולם הריקוד הוא קטן.‬
‫חייבים לעשות עד זה עד שלב מסוים.‬
‫חייבים להרים את עצמך‬
‫בצורה כזאת, שבהחלט עד שמסיימים תיכון,‬
‫אתם מסוגלים להיבחן ולהתחרות.‬
‫אפריל, את נכנסת מהצד הזה של הבמה,‬ ‫ואת בעצם אומרת לכולם לבוא.‬
‫נבחנתי ל"תיאטרון מחול הארלם"‬ ‫ולא התקבלתי ללהקה.‬
‫ואז נבחנתי למקומות אחרים,‬
‫וחשבתי שאתקבל למקום אחר,‬
‫אבל זה פשוט לא קרה.‬
‫כאילו, בתור רקדנית,‬
‫את תמיד מנסה למצוא את המקום הבא להגיע אליו‬
‫או מנסה להשתפר.‬
‫ולפעמים זה מרגיש כאילו את תקועה באודישנים‬
‫ולא מקבלת כלום.‬
‫אז זה פשוט שהחיים של רקדנים קשים מאוד.‬
‫אבל אני לא יכולה לדמיין את עצמי‬ ‫עושה משהו אחר.‬
‫הגשתי מועמדות ל-12 בתי ספר.‬
‫כשהייתי צעירה יותר,‬ ‫אמרתי, "אני ניגשת לריקוד.‬
‫אני לא חייבת לעשות כלום.‬ ‫ציונים לא חשובים. כלום לא חשוב.‬
‫אני רק ארקוד." וכאילו, לא.‬
‫כאילו, זה באמת, כאילו, יותר קשה.‬
‫אז אני קצת מתחרפנת.‬
‫צריך להתמקד כל כך כדי להצליח.‬
‫אסור להתייאש.‬
‫גם אם המורה שלך רשע מדי,‬
‫או שזה קל מדי,‬
‫אסור לתת לזה להפריע לך.‬
‫שש, תחזיקו.‬
‫גם אני צריך ללמוד את זה‬ ‫כי אני עדיין עושה את אותו הדבר.‬
‫מבינים את הכוונה?‬ ‫אני לא מקבל עבודת כוראוגרפיה,‬
‫ואני מיד חושב,‬ ‫"אני לא מספיק טוב. תשכח מזה."‬
‫ואני פורש.‬
‫למעלה, שמונה.‬
‫אנחנו צריכים לעבוד קשה במה שאנחנו עושים.‬
‫לא אכפת לי אם את בת שמונה.‬ ‫ יש שחקנים בני שמונה בסרטים‬
‫שעושים סצנות ענקיות.‬
‫חייבים להתמסר, לא משנה כמה אתה צעיר.‬
‫רציתי להיות רקדנית בלהקה,‬ ‫אז רציתי ללכת ללמוד, להתאמן,‬
‫לסיים ואז להתקבל לחברה כמו "אלווין איילי".‬
‫לכולם יש את החלום הזה.‬ ‫כולם רוצים לרקוד באופן מקצועי.‬
‫אפשר לראות את זה אצל סבוי.‬
‫אפשר לראות את זה אצל אפריל.‬
‫אפשר לראות את זה אצל ג'ואן.‬
‫לפעמים רואים את זה בעיניים שלהם,‬
‫האם הם יצליחו?‬
‫קדימה, ילדה. את מסוגלת!‬
‫ואני מכירה הרבה אנשים שלא הופכים לרקדנים,‬
‫שהם מנתחים מדהימים,‬
‫אבל הריקוד עדיין מתחת לחגורה שלהם.‬
‫טוב, סטיב ג'ובס לקח שיעורי ריקוד.‬
‫באמת.‬
‫הוא הבריז משיעור מתמטיקה‬ ‫בשביל שיעורי ריקוד.‬
‫זה אומר לי הרבה.‬
‫כאילו, אני רוצה לנסוע לניו יורק‬ ‫וללמוד בבתי הספר האלה,‬
‫אבל לא נראה לי שאוכל, ואז אימא שלי אומרת‬
‫"טוב, יש בקרוב אודישן‬ ‫למלגה של 'איילי' בניו יורק, אז…"‬
‫ואני כזה, "רגע, אני הולכת?"‬ ‫ והיא אומרת, "את וסבוי".‬
‫אני כזה, "וואו." אז זה רק שתינו, בנות 17,‬
‫עולות לבד על מטוס לניו יורק‬ ‫לאודישן לבית הספר הזה.‬
‫ואז נסעתי לסן פרנסיסקו ל"ליינס".‬
‫הרגשתי שם מאוד בנוח.‬
‫אחרי שקיבלתי מלגה לתוכנית הקיץ,‬ ‫זה נתן לי תקווה.‬
‫"אולי אוכל לרקוד בעתיד."‬
‫עבודה טובה.‬
‫אחר כך הם ביקשו מועדי תשלום,‬
‫מייד אחרי תוכנית הקיץ.‬
‫דיור לחודש בסן פרנסיסקו זה…‬
‫כי הם לא מספקים דיור…‬
‫- טיפיני‬ ‫רשמת באקדמיה, אימא של ג'ואן -‬
‫זה יקר בטירוף. וללמוד ב"איילי",‬
‫היא לא קיבלה מלגות, אז רק לקיץ,‬ ‫ללמוד ב"איילי" או…‬
‫זה היה די קרוב,‬
‫עם שכר לימוד ודיור,‬ ‫למשהו כמו ששת או שבעת אלפים דולר.‬
‫וזה פשוט לא…‬
‫משהו שאני יכולה להרשות לעצמי,‬ ‫בתור חד הורית.‬
‫כן, אז הבנתי, "בסדר,‬
‫אולי ריקוד זה לא בשבילי",‬
‫והכול התדרדר.‬
‫ואז אמרתי כזה,‬
‫"אני צריכה לגלות‬ ‫מה אני עומדת לעשות לשארית חיי."‬
‫נתראה ביום רביעי, לא?‬
‫- מלכת הפיות -‬
‫- שבועיים לפני המופע -‬
‫התחלתי עם ריקוד אווירי לפני זמן רב.‬
‫דבי אמרה,‬ ‫"איך אפשר להכניס 'אווירי' למופע?"‬
‫אז התחלנו להעיף את מלכת הפיות.‬
‫השנה, קיילי ג'פרסון ואפריל היו מלכת הפיות,‬
‫אבל להופעות שלי, עבדתי בעיקר עם קיילי.‬
‫קיילי היא כמו אחות גדולה בשבילי.‬
‫תמיד הערצתי אותה.‬
‫היא סיימה ללמוד באקדמיה‬ ‫והתקבלה ל"קומפלקשנס",‬
‫אחת מלהקות המחול העכשווי הכי טובות בעולם,‬
‫תרחפי.‬
‫התקבלתי ללהקת החלומות שלי,‬ ‫להקת הבלט העכשווי "קומפלקשנס".‬
‫למטה. עכשיו…‬
‫עבדתי עם הלהקה כמה חודשים,‬
‫עברתי מעל הכתף של בן הזוג שלי להרמה,‬
‫ואני רק זוכרת ששמעתי משהו כמו "פופ".‬
‫"קראק", משהו.‬
‫זה היה רעש חזק בצלעות שלי,‬
‫וצרחתי על הבמה.‬
‫זו בטח הייתה הפציעה הכי קשה‬ ‫שהייתה לי בחיים.‬
‫ירדתי מהבמה והתמוטטתי.‬
‫ופשוט התייפחתי, ובדמעות, וכל כך הרבה כאב.‬
‫חשבתי שזה נגמר.‬
‫כמעט רציתי שזה ייגמר.‬
‫חשבתי כזה, "אני לא רוצה לרקוד יותר."‬ ‫הלב שלי היה כל כך שבור.‬
‫בעולם הזה יהיה הרבה כאב.‬
‫כאב לגוף שלך,‬ ‫אבל יכול להיות שגם לרגשות שלך.‬
‫אבל חייבים להתרומם,‬ ‫וחייבים להתעלות מעל זה.‬
‫כמו ספורטאי, חייבים להישאר במשחק.‬
‫תישארו במשחק?‬
‫בסדר.‬
‫- חזרה מלאה -‬
‫שקט! אנחנו מתחילים מהתחלה.‬
‫מוזיקה, קדימה.‬
‫תקפצו.‬
‫בשמחה, ממש מההתחלה.‬
‫הדמות חשובה כמו הריקוד.‬
‫זה חלק מלהיות על הבמה ולהיות מקצועי‬
‫זו כל החבילה שאני מנסה לעזור להם לגעת בה‬
‫ולהבין מה היא.‬
‫סצנת המסיבה כוללת‬ ‫פחות או יותר את כל המשתתפים‬
‫אז לעשות חזרות לסצנת המסיבה זה די מדהים.‬
‫כן, סופיה, כן!‬
‫ולמעלה!‬
‫למטה!‬
‫אין לנו כאן מספיק מקום.‬
‫אנחנו צריכים עשרה חדרים, באמת.‬
‫בלי דיבורים!‬
‫אסור לדבר!‬
‫אנחנו תמיד מזכירים לתלמידים‬
‫שזה החלום שלהם שאנחנו עוזרים להם לעצב.‬
‫אין לזה שום משמעות אם הם לא מכבדים את זה.‬
‫שקט!‬
‫אתם יוצאים.‬
‫אתם מוכנים לשתוק?‬
‫אלוהים.‬
‫אם הייתי יכול לפטר כמה מכם עכשיו,‬
‫זה היה מקל על החיים שלי.‬
‫אני מנסה להכין אתכם לעולם המקצועי.‬
‫לא תעבדו בשום מקום אם תתנהגו כמו בחדר הזה.‬
‫לא אכפת לי מי אתם.‬ ‫לא אכפת לי מה התפקיד שלכם.‬
‫אם תדברו בזמן שאני עובדת, אתם מפוטרים.‬
‫אם אין לזה שום משמעות מבחינתכם, יופי.‬
‫אנחנו נגלה.‬
‫אנחנו נגלה ברגע זה.‬
‫למשך שאר החזרה הזאת, תדברו עוד פעם אחת.‬
‫אתם כל כך לא מכבדים את כל המקצוענים‬
‫שמנסים להפוך את המופע הזה למדהים.‬
‫אני מנסה ליצור את ההשתחוויות שלכם.‬
‫ככה זה צריך להישמע כל הזמן, ככה.‬
‫ככה זה צריך להישמע, ככה.‬
‫גברת אלן נחמדה… אליי.‬
‫אני לא יודעת לגבי כל השאר,‬ ‫כי הם ילדים רעים.‬
‫היא לא יודעת שאני ילדה רעה.‬ ‫היא יודעת שהסתבכתי פעם אחת.‬
‫אבל היא לא צעקה עליי, היא אוהבת אותי.‬
‫אני אוהבת את גברת אלן. היא נחמדה.‬
‫כשמאדאם סמנובה לימדה אותי ב"יוסטון בלט",‬
‫נראה לכם שדיברנו?‬
‫נראה לכם שהייתי פותחת את הפה‬ ‫בזמן שהיא דיברה?‬
‫אלוהים, היא לימדה עם מקל.‬ ‫היא הייתה מחטיפה לך.‬
‫בגלל זה לימדתי עם מקל ב"תהילה",‬ ‫במחווה למאדאם טטיאנה סמנובה.‬
‫אתם יודעים, היא חיה מספיק זמן‬ ‫כדי לראות אותי מצליחה מאוד‬
‫בברודוויי ובטלוויזיה,‬
‫ואני זוכרת‬ ‫את ארוחת הצוהריים האחרונה שלנו יחד,‬
‫מאדאם פתחה בקבוק שמפניה.‬
‫והיא אמרה לי לשמור את הפקק למזל טוב.‬ ‫עדיין יש לי את הפקק.‬
‫ישבנו, והיא הוציאה את התוכניות שהיא שמרה,‬
‫תוכניות עם השם שלי ושמות של תלמידים אחרים‬
‫שהיא אימנה ואהבה.‬
‫ובזמן ששתינו את השמפניה ואכלנו‬
‫היא אמרה,‬ ‫"טוב, את יודעת, הייתי חייבת למצוא אותך."‬
‫אמרתי, "מה הכוונה?" היא אמרה,‬ ‫"טוב, לא יכולנו לשמור את מענק 'פורד'‬
‫אם לא היינו מגוונים את התלמידים.‬
‫הייתי צריכה למצוא תלמידה שחורה."‬
‫וישבתי שם, וזה די זעזע אותי,‬
‫כי הייתי כזה…‬
‫חשבתי שנבחרתי כי הייתי ממש טובה,‬
‫לא כי הייתי שחורה.‬
‫אבל אז חשבתי על זה ואמרתי,‬
‫"הייתי טובה."‬
‫- יום המופע -‬
‫יש לנו יומיים וחצי בתיאטרון‬ ‫כדי להתכונן לערב הפתיחה…‬
‫- כתיבה, בימוי וכוראוגרפיה - דבי אלן -‬
‫היי, אתם על הקו?‬
‫קודם צריך לפרוק את הציוד,‬ ‫ואז כולם תוהים,‬
‫"מתי נעלה לבמה לחזרה הטכנית?"‬
‫אז גברת אלן מביאה ראשונים את האנשים שעפים,‬
‫ואז אולי העכברים,‬
‫ואז הקבוצות הקטנות יותר‬ ‫יכולות לעשות את מה שהן צריכות לעשות,‬
‫ואז ההמונים.‬
‫לא!‬
‫לאן אתן הולכות? לא.‬
‫קו ישר. לא.‬
‫אי אפשר לשמוע את זה למעלה…‬ ‫-טוב, צריך לפתור את זה.‬
‫תאחד אותנו.‬ ‫-תאחד אותנו.‬
‫אל תפריד בינינו.‬ ‫-אל תפריד בינינו.‬
‫מי ייתן וטבעת זו‬ ‫-מי ייתן וטבעת זו‬
‫של כוחנו‬ ‫-של כוחנו‬
‫של תשוקתנו‬ ‫-של תשוקתנו‬
‫של השמחה שלנו‬ ‫-של השמחה שלנו‬
‫תישאר‬ ‫-תישאר‬
‫שלמה‬ ‫-שלמה‬
‫לנצח.‬ ‫-לנצח.‬
‫עם שוקו חם.‬ ‫-שוקו חם.‬
‫-שוקו חם.‬
‫מפצח האגוזים עם שוקו חם!‬ ‫-מפצח האגוזים עם שוקו חם!‬
‫בסדר, אז, אפריל היא מלכת הפיות שלנו היום.‬
‫בהצלחה, אפריל.‬
‫ואנחנו מברכים בשובו‬ ‫את כריס נובס בתור הנסיך שלנו.‬
‫תירשמו לכרטיסים שלכם לתיאטרון‬ ‫ותתכוננו למופע.‬
‫נתראה על הבמה.‬
‫נתחיל במה שנקרא "ההופעה של הילדים".‬
‫לא משנה באיזה תיאטרון,‬
‫ילדים מכל רחבי לוס אנג'לס מוזמנים ‬
‫לבוא לראות את "מפצח האגוזים עם שוקו חם",‬
‫אז ילדים זוכים לראות המופע הראשון בכל שנה.‬
‫ברוכים הבאים לכולכם,‬ ‫ל"מפצח האגוזים עם שוקו חם".‬
‫- שמונה מופעים, 11,520 מושבים‬ ‫450,000 דולר ממכירת כרטיסים -‬
‫שמי דבי אלן, ואני כאן ל…‬
‫תודה.‬
‫כשאתם צופים במופע היום, אני רוצה שתחשבו:‬
‫מה אתם רוצים להיות?‬ ‫אתם רוצים להיות בין הרקדנים כאן?‬
‫אתם רוצים להיות בין הזמרים?‬
‫אתם רוצים לעצב את התחפושות?‬
‫אתם רוצים לאפר?‬
‫אתם רוצים לעשות את התאורה?‬
‫יש הרבה הזדמנויות.‬
‫בסדר?‬
‫טוב, אז, אני צריכה ללכת להיכנס לדמות.‬
‫אני חייבת לזוז!‬
‫אני חייבת ללכת לארגן את הדמות שלי.‬
‫אני אוהבת אתכם. נתראה אחר כך!‬
‫זה חג המולד,‬ ‫וכולם עורכים מסיבה גדולה וכיפית,‬
‫אבל אז פרנקי, אחיה של קארה,‬
‫הוא מקנא‬ ‫שקארה מקבלת את מפצח האגוזים במקומו.‬
‫אז הוא וחבר שלו‬ ‫מנסים לגנוב ממנה את מפצח האגוזים,‬
‫אבל אז מפצח האגוזים נשבר.‬
‫אז היא נהיית עצובה, ואז מתרחש קסם‬
‫והיא הולכת לכל מיני מקומות שונים.‬
‫הייתי ממש לחוצה לפני שעליתי לבמה,‬
‫ואימא שלי הייתה מאחורי הקלעים‬ ‫ועזרה לי להתכונן,‬
‫והיא אמרה לי,‬ ‫"לא משנה מה יקרה, אי אפשר לשנות את זה,‬
‫אבל אם תעשי כמיטב יכולתך,‬ ‫את יודעת שזה יהיה בסדר."‬
‫זה מה שעזר לי לעבור את המופע.‬
‫מה שהכי משמח אותי במקום הזה‬ ‫זה לראות את הפנים שלהם.‬
‫חלק מהם, שמעולם לא היו בתיאטרון לפני כן,‬
‫זוכים למחיאות כפיים בעמידה, ‬
‫ולראות את הפנים שלהם, זה לא ייאמן.‬
‫אנחנו רוצים להמשיך לגדול,‬
‫ואף פעם לא להרגיש שהגעת, או שהצלחת,‬
‫או שלא נשאר עוד שום דבר.‬
‫תמיד להמשיך לגדול.‬ ‫לתת לעצמך פתח לאפשרויות רבות יותר.‬
‫זה מה שהם לוקחים איתם.‬
‫התהליך, מספטמבר עד דצמבר,‬
‫הוא די אינטנסיבי.‬
‫הייתי אומרת שהתלמידים האלה שמשתתפים,‬ ‫גדלים פי עשרה‬
‫בלמידה של האומנות שלהם,‬
‫בהפיכה למשפחה.‬
‫להיות על הבמה מול 1,800 איש,‬
‫לחשוף את נשמתם.‬
‫ילד לא נשאר אותו דבר‬ ‫אחרי השתתפות ב"מפצח האגוזים עם שוקו חם".‬
‫הם חדשים לגמרי.‬
‫לחלק מהילדים האלה אין מושג‬ ‫שהם רוצים לרקוד,‬
‫אבל כשהם מתוודעים לזה ומתאהבים,‬ ‫זה משהו מיוחד.‬
‫ואז חלק מהם מגיעים לברודוויי,‬ ‫עושים דברים שהם לא חשבו שהם מסוגלים להם,‬
‫ואני חושבת שזה מה שאומנות עושה לאנשים.‬
‫היא יכולה לקחת אותך לאן שתרצה להיות בעולם.‬
‫בתור רקדנית, דרושה משמעת ונחישות‬
‫ונכונות להמשיך,‬
‫לא משנה כמה פעמים נופלים.‬
‫כי ההצלחה נמצאת צעד אחד מעבר לכישלון.‬
‫בית ספר החלומות שלי‬ ‫הוא אוניברסיטת דרום קליפורניה.‬
‫האודישן שלי בעוד שבועיים,‬
‫אז אני קצת מתחרפנת קצת,‬ ‫אבל זה סבבה.‬
‫יש לי בגד גוף חדש לאודישן.‬ ‫אימא שלי קנתה לי בגד גוף.‬
‫יום אחד דיברתי עם חברה שלי.‬ ‫היא אמרה, "את צריכה ללמד."‬
‫אמרתי, "באמת? לא ידעתי."‬ ‫היא אמרה, "זה הקטע שלך."‬
‫לימדתי שיעור לראשונה. וחשבתי,‬
‫"וואו, אני באמת אוהבת ללמד.‬ ‫אולי כדאי שאמשיך לעשות את זה."‬
‫כשאנחנו מלמדים, הילדים שוכחים לפעמים.‬
‫הם חושבים, "הם בטח זקנים",‬ ‫ו"הם כבר לא עושים את זה."‬
‫הם לא זוכים לראות‬ ‫את הצד המקצועי של מה שאנחנו עדיין עושים.‬
‫אז הינה אני, המורה יום אחד,‬
‫אבל באודישן הזה‬ ‫עם כמה מהאומנים הגדולים ההם,‬
‫בסיבובי הופעות,‬
‫אני שם באותו צד של חלק מהתלמידים שלי.‬
‫זה טוב. זו תחרות בריאה.‬
‫יש כמה הפתעות שקורות במהלך שנות ההוראה.‬
‫איזה תלמיד שלא נראה מבטיח במיוחד,‬
‫עם העבודה הקשה וראש פתוח,‬
‫יזנק למעלה.‬
‫אם אי פעם אפתח סטודיו ריקוד משלי,‬ ‫אני רוצה שזה יהיה סטודיו‬
‫שבו אפשר לשלם כמה שאתה יכול לשלם.‬
‫יש בעולם הרבה רקדנים טובים‬ ‫שלא לומדים ריקוד‬
‫כי אין להם מספיק כסף.‬
‫הם יכולים לקחת את המידע הזה‬ ‫ולהתקדם ולהיות רקדנים טובים יותר.‬
‫הם יכולים לקחת את המידע הזה‬ ‫ולהיות בני אדם טובים יותר, הומניטריים.‬
‫זו הלמידה. זו ההוראה. איך שהיא נקלטת אצלם.‬
‫אני רוצה שהם יצאו שונים.‬
‫אני אוהבת את איך‬
‫שזה הרגיש, להפוך למוזיקה.‬
‫אם אפשר לחשוב איך זה מרגיש, פיזית,‬ ‫להיות מוזיקה,‬
‫להפוך פיזית למוזיקה,‬
‫ככה זה לרקוד.‬
‫כאילו, להפוך לתו, או לכלי, או לקצב.‬
‫ככה זה לרקוד.‬
‫עד סוף תקופת ההחלמה שלי,‬
‫גברת אלן התקשרה לשאול‬ ‫אם אני רוצה את תפקיד מלכת הפיות.‬
‫ופחדתי.‬
‫כל כך פחדתי כי ידעתי שגברת אלן התקשרה,‬
‫זה אומר שאצטרך לחזור לעבודה האמיתית.‬
‫זה היה קשה, אבל לגלם את מלכת הפיות‬ ‫גרם לי לרצות לרקוד שוב.‬
‫קיבלתי את זה חזרה, את הנחישות.‬
‫אני לא יודע איך או מה גרם לזה.‬ ‫אולי כי הייתי צריכה להתגבר על עצמי.‬
‫אני חושבת שההקרבה הגדולה ביותר היא הזמן.‬
‫את מבלה כל כך הרבה זמן באימונים ואימונים.‬
‫לפעמים צריך להקריב‬
‫את החיים הרגילים של חטיבת הביניים והתיכון‬
‫עד שבגיל 20 ומשהו,‬
‫את מופלאה.‬
‫יש משהו בריקוד…‬
‫כשיודעים שעוזבים‬ ‫את בית הספר הראשון שלך לריקוד,‬
‫ומתכוננים לצאת לעולם,‬
‫כשהשפע של המידע שקיבלת‬
‫מגיל חמש או שבע או שמונה‬
‫כבר לא נמצא רק בראש שלך,‬
‫אלא גם בגוף שלך, באופן שבו אתם מדברים,‬
‫באופן שבו הולכים,‬
‫אז הופכים לרקדנים.‬
‫כשהמהות של מה שזה והמהות של מי שאתם‬
‫מתאחדים לאחת,‬
‫אז הופכים לאומנים.‬
‫זו הצעה לכל החיים.‬
‫אלו נישואים.‬
‫כן, וכאלה שאני רוצה לראות…‬
‫שנמשכים.‬
‫כדי שאפילו מעבר לשיאי‬ ‫או ליכולת לעשות את מה שאני עושה,‬
‫זה ימשיך.‬
‫אני תמיד אהיה אחד מהילדים האלה.‬
‫לא אכפת לי אם אני בת 90. אני תמיד, בליבי,‬ ‫מהילדים שמחפשים את ההזדמנות,‬
‫מחפשת, מי יכשיר אותי?‬
‫איך אהפוך‬ ‫למי שאני באמת יודעת שאני יכולה להיות?‬
‫איפה ההזדמנות שלי?‬
‫אני תמיד אהיה מהילדים האלה בליבי.‬
‫הינה.‬
‫אז, תקשיבו לי.‬ ‫שורה ראשונה, אתם הראשונים לצאת.‬
‫אם אתם לא מושלמים, כל השאר יהיו אסון.‬
‫מה אתם חייבים להיות?‬
‫מושלמים.‬
‫אז רוצו החוצה בשתי שמיניות.‬
‫- בלט ג'ופרי -‬
‫אפריל קיבלה מלגה מלאה‬ ‫להתאמן ב"בלט ג'ופרי" -‬
‫חמש, שש, חמש, שש, קדימה,‬
‫ואחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש,‬ ‫שש, שבע, שמונה.‬
‫שתיים, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש, שבע,‬
‫ואחת.‬
‫חמש, יופי.‬
‫ואחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש,‬ ‫שש, שבע, שמונה.‬
‫שתיים, שלוש…‬
‫בעוד עשר שנים,‬ ‫אני רוצה להיות ב"בלט המלכותי".‬
‫החלום שלי זה להגיע לשם‬ ‫ולרקוד על הבמה שלהם, אז…‬
‫חמש, שש, שבע, שמונה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש.‬
‫קדימה.‬
‫אני רוצה ללמוד בסטנפורד‬ ‫ולעשות תואר כפול בקינזיולוגיה ובמחול.‬
‫תראי אותך!‬
‫שתיים, שלוש, ארבע, חמש, קדימה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש,‬ ‫שש, שבע, שמונה.‬
‫אני מקווה שאהפוך למישהי שתשנה את העולם,‬ ‫האמת,‬
‫כי אני רוצה לראות את זה קורה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש,‬ ‫שש, שבע ואחת.‬
‫וחמש, שש, שבע…‬
‫אני רוצה להיות רקדנית ידועה.‬
‫אולי כוראוגרפית, אבל אני אוהבת לרקוד.‬
‫כאילו, זו התשוקה שלי.‬
‫אחת, ליפול, והינה זה בא.‬
‫בטח אהיה עורכת דין או… ורקדנית.‬
‫בטח אצטרך לעשות את שני הדברים בו זמנית.‬
‫חמש, שש, הבא,‬
‫ואחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש…‬
‫בעוד חמש שנים,‬ ‫אני רק רוצה להיות במכללה שאבחר, ולרקוד.‬
‫אני פשוט ממש רוצה להיות…‬
‫יציבה.‬
‫אני רוצה תפקיד קבוע‬ ‫בתוכנית טלוויזיה או בסרט או משהו.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש,‬ ‫שש, שבע, שמונה.‬
‫בעוד חמש שנים, אני רוצה לטייל‬
‫או בברודוויי או עם להקת מחול.‬
‫קדימה, בואו נזוז.‬
‫אני רוצה להיות הרבה דברים.‬ ‫אני רוצה להיות סופרת, מהנדסת, רקדנית,‬
‫נשיאת ארצות הברית.‬
‫אני "קארה" במופע הראשון,‬ ‫ומשתתפת ב"בוליווד" בשני…‬
‫- בשנה לאחר מכן, ג'אלין הגשימה חלום‬ ‫ורקדה ב"בוליווד" וכמלכת הפיות. -‬
‫- ג'אדה הפכה בגיל 9‬ ‫ל"קארה" הצעירה ביותר אי פעם -‬
‫- סבוי לומדת בבית הספר למחול‬ ‫של אוניברסיטת אריזונה. -‬
‫- היא מצטיינת דיקן וחברה באחוות אלפא פי. -‬
‫התקבלתי לברודוויי בגיל 20,‬ ‫להפקה של "הנשף"…‬
‫- ויין "ג'וס" מקינס גם עשה תואר בתיאטרון‬ ‫באוניברסיטת פורדהם. -‬
‫אימא שלי אמרה שהם לא הופתעו.‬ ‫שאלתי, "למה?" היא אמרה שהם ראו את זה בא.‬
‫התחלתי לשחק, ב"שלדון הצעיר"…‬
‫- ריאן גם התקבל לביה"ס למחול ב-USC -‬
‫מגלם דמות חוזרת בשם טאם.‬
‫העבודה הזאת הורגת אותי. אתה לא תבין.‬
‫ברור לך שיש לי עבודה?‬
‫- ג'ואן מלמדת ריקוד -‬
‫- ויצרה מחולות ל"מפצח האגוזים" קלאסי‬ ‫באלטונה, פנסילבניה. -‬
‫- היא גאה להיות סטודנטית‬ ‫לחינוך לגיל הרך. -‬
‫- קיילי רקדה מאחורי ליזו בטקס הגראמי. -‬
‫- היא מדריכה רקדנים צעירים‬ ‫ומככבת ב"שבריריוֹת" של NETFLIX. -‬
‫- לאחר לימודיה ב"בלט ג'ופרי", -‬
‫- אפריל הצטרפה‬ ‫ללהקת הבלט האקסקלוסיבית "קומפלקשנס" -‬
‫- בניו יורק. -‬
‫- האקדמיה למחול של דבי אלן‬ ‫מאמנת מאות תלמידים בשנה -‬
‫- בלי קשר ליכולתם לשלם. -‬
‫- מפצח האגוזים עם שוקו חם‬ ‫עודנה גיוס הכספים העיקרי של האקדמיה. -‬
‫- דבי אלן עובדת כרגע על הקמת קרן תרומות -‬
‫- כדי להבטיח את עתיד האקדמיה‬ ‫והרקדנים שבה. -‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬