Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
-For sent igen, Charlie. -Undskyld.
Det er sidste gang nu. Katie!
Hvis du vil være afrydder, skal du være her til tiden.
Værsgo.
Tornerose.
Undskyld.
Det er okay.
Hård dag?
Ja.
Hvad læser du?
Bare moderne sociologisk teori og empirisk virksomhedsanalyse.
Det lyder sjovt.
I forhold til empirisk virksomhedsanalyse, så skriver jokesene bare sig selv.
Det skulle man tro.
Ellers andet?
Adam.
Skat.
-Nej. -Min pause er forbi.
-Nej. -Jo.
-Nej. -Kom nu.
-Nej! -Dwight kommer og leder efter mig.
-De burde droppe natarbejdet. -Ja.
Det er alt, hvad de har.
Vi skal bare holde ud, til du er færdig med skolen.
Det var ikke drømmen, da vi blev gift.
Vi har klaret den indtil nu, ikke?
Vi skal bare holde ud.
Når du har fået et godt job, begynder jeg på universitetet igen.
Og jeg kan forsørge dig, som du har fortjent.
Det manglede bare.
Hvorfor er jeg så heldig?
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Lad os gå nu. Dwight får en prop.
-Udmærket. -Ud med dig.
Jeg skal nok.
Afsted med dig.
-Hvor er resten? -Der er ikke flere penge.
-Du fik dem alle. -Giv mig pengene!
Hold din kæft!
-Hold kæft, eller I er færdige! -Jeg har ikke mere!
Jeg nakker dig! Gør, som jeg siger!
-Skån de andre. -Hun ryger næste gang! Skal jeg gøre det?
Jeg nakker jer allesammen. Lige nu!
-Skån de andre. -Så giv mig pengene!
Skån de andre. Tag pengene.
-Du skal holde din kæft! -Der er ikke flere penge!
Hold kæft!
Jeg har fået nok af jer begge to!
Jeg beder dig!
-Bed til guderne, gamle mand! -Giv ham pengene!
Jeg gør det nu. Hører du? Du skal ikke tage pis på mig!
En heltemodig kunde forhindrede et røveri på Smile Diner i South Chicago.
Mens den gode samaritaner er uskadt, blev afrydderen Charles Sturley skudt og dræbt.
Raymond Gaskin er blevet sigtet og varetægtsfængslet på Chicago Memorial,
hvor han behandles for skader.
Smile Diner er lukket indtil videre.
FIRE MÅNEDER SENERE
Godmorgen, Leonard.
Ingen nye beskeder.
Tak, Katie.
Min far plantede det træ den dag, jeg blev født for 88 år siden.
Det er smukt.
Da jeg var dreng, sagde folk, at min mor havde grønne fingre.
Vores have var lidt af en attraktion.
Se den nu.
Jeg hyrede en til at rydde op. Det var for et par år siden.
En nydelig, ung mand.
Ethan noget, tror jeg.
-Hvad skete der med ham? -Ved det ikke.
Han arbejdede i et par uger og blev så væk. Jeg så ham aldrig igen.
Hør mig.
-Jeg lyder som en fjollet gammel mand. -Nej.
Det er vores jubilæum.
-Hvad? -Ja.
For fire måneder siden i dag sendte bureauet dig til min dør.
Min nye plejer, ledsager og ven.
Og ven.
Kom så. Det er medicintid.
De holder de sidste samtaler om et par uger.
Et par uger?
Det er et stort firma. Det er en kompliceret proces.
De har deres egne metoder. Jeg kan intet gøre.
Det ved jeg. Jeg er bare...
Jeg er lidt stresset for tiden.
De ringede fra studielånskontoret igen.
De stopper aldrig.
Du går ikke til timerne længere, så vi skal betale af på lånene.
Ellers overdrager de det til inkasso.
-Jeg ringer i morgen. -Godt. Så ring til kreditkortfolkene også.
Og sygesikringsrepræsentanten.
Jeg er med, Katie. Jeg finder på noget. Bare rolig.
Jeg går i gang med opvasken.
-Katie. -Lad være med at nedtone det.
Undskyld.
Vi har store problemer, Adam.
-Vi skal snart have nogle penge. -Jeg finder noget.
Det har du sagt i månedsvis.
Jeg skal ikke have et job til mindstelønnen.
Jeg droppede studierne, så jeg kan finde et godt lønnet job.
Så kan vi betale af på gælden. Giv mig lidt mere tid.
Vi har ikke mere tid, Adam.
-Lad mig hjælpe. -Nej, jeg skal nok klare det.
Adam!
Jeg rydder op.
Hvorfor lytter du aldrig?
Hvorfor gik du derind?
Jeg tryglede dig, Adam.
Han kunne have dræbt dig.
Jeg kunne have mistet dig. Kan du forestille dig det?
Så ville jeg aldrig holde om dig igen. Aldrig høre din stemme.
Det hele er forkert nu.
Der er gået fire måneder.
Nej, beklager. Glem det.
-Hvor skal du hen? -Ud.
Hvem der?
Leonard.
Nå, det er dig.
Katie.
-Hvad laver du her? -Jeg troede, du sov.
Jeg kom bare for at tænke.
-Hvad skal du med den? -Jeg syntes, jeg hørte nogen i huset igen.
-Igen? -Jeg hører skridt.
Men når jeg kommer ned, er de altid væk.
Der er ingen i huset.
Er du okay?
Hvorfor sagde du ikke, at du havde pengeproblemer?
Det er ikke dit problem.
-Hvor meget skal du bruge? -Nej, Leonard.
-Vi er da venner, ikke? -Jo, vi er.
Så lad mig hjælpe dig.
-Jeg har lagt penge til side. -Det kunne jeg aldrig gøre.
Et ungt par, der skal i gang.
Verden er indviklet. Du skal ikke også bekymre dig om penge.
Det hører med.
Men at være forelsket,
måske have en familie en dag, blive gamle sammen.
Det er vidunderligt.
Ting, jeg ønskede, da jeg var ung.
Og det ville være rart at tænke, at jeg på en eller anden lille måde
gjorde en forskel for nogen.
Måske for dig og din mand.
Han har brug for et job.
Jeg siger, du er her.
Det skal nok gå.
Bare tal med ham.
Lorazepam. 0,5 milligram.
Ja.
Jeg kan nok hente dem efter klokken 17.
Det blev bygget af lokale pengemænd...
Tak. Farvel.
...så de kunne komme væk fra lugten af kreaturerne.
Men deres børn voksede op, og...
-Goddag. -Hej.
Undskyld forstyrrelsen. Mit navn er Mickey Hayden.
Ejendomsmægler.
Jeg ved, hvordan det lyder, men jeg har en ny klient, der lige er flyttet til byen.
Han har en stor familie, et par hunde. Det hele.
Det er bedårende. Nå, men han leder efter det rette hjem.
Og i går kørte han gennem kvarteret og så det her fantastiske hus...
Huset er ikke til salg.
Er du ejeren?
Nej, men tro mig, du spilder din tid.
Han har boet her hele sit liv. Han skal ingen steder.
Min klient er meget motiveret.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Beklager.
Men held og lykke.
Vent. Hør...
...vil du gøre mig en tjeneste, frøken...
Katie.
Hvis han nu alligevel skulle ændre sin holdning,
ringer du så til mig?
Det sker ikke, men okay.
-Det er jeg glad for. Tak. -Fint.
Hav en dejlig dag.
I lige måde.
-Vil de byde på det? -Det lyder sådan.
Og de har det fint med haven?
Den ser nok bedre ud, når du går gang med den.
Det må være en formue værd.
Det må være rart.
Leonard?
Der er du. Jeg kommer med morgenmad.
-Tak, Katie. -Intet problem.
Mine forældre spillede den her.
Den er dejlig.
Sæt dig ned et øjeblik.
Okay.
-Låste du bagdøren? -Ja.
Hvornår får jeg en rundvisning, så jeg kan se, hvordan de rige bor?
Det kommer.
Hvad med den Buick? Den har vist stået der i lang tid.
-Kører Leonard i den? -Ikke mens jeg har kendt ham.
Det er nok flere år siden.
Jeg har læst om et medicinstudie med fremragende kurser i pædiatrisk kirurgi.
Jeg kan sende linket.
Jeg elsker dig.
I lige måde.
-Mr. Calvern. -Hej Katie, hvordan går det?
Fint, tak. Vi ventede dig ikke.
-Passer det nu? -Ja, fint. Kom ind.
Leonard. Mr. Calvern fra bureauet er her.
Godmorgen, mr. Wellsley.
Godt at se dig igen. Kommer du for at føre opsyn med os?
Nej, slet ikke. Jeg var lige i nabolaget, og så ville jeg hilse på.
Så kan vi tage os en snak.
Jeg laver frokost. Sig til, hvis du mangler noget.
Tak, Katie.
-Kom med herind. -Dejligt.
Det er mit yndlingsrum.
-Hvad skal vi have? -Adam!
-Bliver I bange i det store hus? -Du må ikke være her.
Der er en fra bureauet på uanmeldt besøg.
Du gør det så godt.
Nu arbejder min mand her. Det virker underligt.
-Så tror han måske, vi hygger os lidt? -Det ved jeg ikke. Stop.
Jeg er sulten.
Hvordan går det så?
Det er et spørgsmål, folk i min alder konstant får.
Mr. Wellsley virker i godt humør. I har fået et nært forhold.
Han er interessant. Vi har nogle gode snakke.
Har du hyret en gartner?
På deltid. Det var Leonards idé.
-Jaså. Vi ses snart, Katie. -Okay.
Jeg holder ikke voldsomt af mr. Calvern.
-Hvorfor ikke? -Han stiller alle muligt spørgsmål.
Som om jeg skal stille dig i et dårligt lys.
Han vil bare sikre sig, at jeg passer godt på dig.
Bare rolig. Jeg sagde, at du er helt uundværlig.
Apropos...
Tak.
Adam?
Se.
Har du fået lønforhøjelse?
Åh nej.
Hvad?
Jeg sagde noget til Leonard...
...om os.
-Hvad mener du? -Jeg sagde, at vi var flade.
For pokker, Katie.
-Er det ikke mellem os? -Jeg var ked af det.
Du var en nar, og jeg ville tale med nogen.
-Var jeg en nar? -Det er lige meget.
Leonard ville hjælpe, så han tilbød os penge.
-Og du sagde ja? -Nej, jeg bad ham om at give dig et job.
Måske er checken til os begge. Han har måske tilføjet et nul.
Det er for meget.
Hvad laver du?
Jeg ringer til ham. Han er nødt til at lave en ny check.
Når først vi har fået en ny check, så er banken lukket.
Hvis vi ikke betaler regningerne i dag, så smider de os ud.
Han svarer ikke.
Okay, hør her.
Lad os indløse checken.
-Vi kan ikke tage imod pengene. -Bare i aften.
Vi betaler regningerne og taler med Leonard i morgen. Så får han differencen.
Bare i aften, Katie.
Hvad er der med Leonard? Hvorfor bor han alene i det store hus?
Hans forældre døde for 30 år siden.
Han er enebarn og blev aldrig gift.
-Ingen anden familie? -Nej.
Det må være hårdt at være helt alene.
Ja.
Han er så god.
Ja.
-Elsker dig. -I lige måde.
Leonard?
Det er jeg ked af.
-Hvad lavede han på loftet? -Han kunne godt lide at være heroppe.
Lytte til gamle plader.
Hvad kunne han have låst inde her?
Adam.
Lad være.
Jeg kigger bare.
Katie.
Kom og se.
Hvem er hun?
Det ved jeg ikke.
En masse breve.
KVINDE FRA CHICAGO DRÆBT I BILULYKKE
Var Leonard ikke ugift?
Vi bør ikke gøre det her.
Okay.
Kom.
Vi må ringe til 911.
Hvad i...
Hvad er der?
Det er mange penge.
Hvor længe boede han her alene?
Man bliver lidt sær.
Man begynder at lægge lidt til side og lige pludselig...
Han har ingen familie.
De ender i politiets depot.
Staten tager dem.
Hvorfor skulle vi lade systemet tage dem?
Når de faktisk kunne gøre gavn.
Du sagde, at han holdt meget af dig. Han ville hjælpe.
Det gjorde han.
Så passer alting jo. Han hjælper dig på den måde.
Hjælper os.
Vi må være forsigtige.
Ja . Det må vi.
Adam.
-Ja? -Lov mig det.
Det lover jeg.
LIGSYNSMAND
hvor længe har du arbejdet for mr. Wellsley?
Fire og en halv måned.
Og du boede her også?
Leonard var her alene om natten. Sådan ville han have det.
Han kunne godt komme rundt.
-Hvornår så du ham sidst? -I går eftermiddags.
-Vi gik tidligt for at gå i banken. -Cirka 16,30.
Og du arbejdede her også, mr. Kettner?
Bare et par uger. Jeg lavede havearbejde.
Vi er gift.
Det har jeg fanget.
Hvordan gik det med mr. Wellsley? Havde han helbredsproblemer?
Nej, han havde det fint.
Han var jo 88, så han tog en masse medicin.
Men han ville ikke have beklaget sig.
Sådan var han ikke.
Jeg skal have kontaktoplysninger til de pårørende .
-Han har ingen familie. -Nej?
Nej.
Jeg kondolerer.
Hvis I har spørgsmål,
så ring.
Leonard sagde engang, at han ville kremeres.
Han ville have sin aske spredt i haven.
Jeg vender tilbage.
Tak.
Hvor skal du hen?
Jeg må tale med Calvern for at komme tilbage på listen.
-Hvilken liste? -Bureauets.
Til en ny stilling.
Hvorfor?
Fordi det bør jeg, nu hvor jeg ikke har et job.
Hvis du ikke snart får svar om det job, bør du også lede videre.
Okay. Det skal jeg nok.
Vi ses senere.
Mine kondolencer, Katie. I var så nære venner.
Det må være kommet som et chok.
Hvis jeg kan gøre noget...
Jeg vil gerne have en ny opgave hurtigst muligt.
Okay. Lad os tage en snak om det.
ESTIMERET LØN JOBTYPE - ARBEJDSSTED
UKENDT NUMMER
Hallo?
Det er mig.
Hej.
Enig. Jeg synes, samtalen gik rigtig...
Jaså.
Jeg forstår fuldt ud.
Tak, fordi du ringede.
I lige måde.
Jeg troede, du vidste det. Jeg kan ikke anvise noget,
før politiet er færdig med efterforskningen.
Efterforskning?
Ja, når en klient omkommer under en ansats opsyn,
samarbejder vi med myndighederne for at være sikre på, at der...
Det ville se skidt ud overfor en potentiel klient, hvis der var den mindste...
Tror du, jeg havde noget at gøre med Leonards død?
Nej da. Selvfølgelig ikke. Det er...
Beklager, Katie. Det er firmapolitikken.
Jeg kan intet gøre, før politiet afslutter efterforskningen.
Hvor lang tid tager det?
Aner det ikke.
Hallo?
Hej.
Hvad tænkte du dog på?
Du kan ikke bare gå ind, som det passer dig.
Undskyld mig. Jeg står her og bløder. Hvad vil du have?
Vi skulle være forsigtige, Adam.
Det bad jeg dig om, og du lovede det.
-Du lovede. -Ja. Okay!
Hør, jeg...
Undskyld.
Men hvis jeg ikke havde været her, var pengene væk.
Hvordan kan nogen kende til pengene? Leonard holdt dem skjult.
Hvad skulle de så her?
-Så du, hvem det var? -Nej, de kom bagfra.
De kunne ikke vide, du var her.
Så ville de ikke brase ind.
Jeg hørte glasset smadre, så jeg gik ned.
Bagdøren var åbnet.
Og du syntes ikke, det var tegnet til, at du skulle komme væk?
Jeg nåede ikke at tænke. Det næste, jeg hørte, var min telefon.
Hvordan kunne du? Det burde aldrig være sket.
Du burde ikke være her.
-Det er ikke pointen. -Hvad er så?
-Næsten 100,000. Det er pointen. -Du retfærdiggør altid...
Har du talt dem?
Jeg talte til 92,000, og der var mere.
Hun ringede og beklagede, at ansættelsesudvalget valgte en anden vej.
Hvad det end betyder.
Jeg ved ikke engang...
De er nogle røvhuller.
Jeg er træt af at være fattig.
Hvem var det, Adam?
Hvem var herinde?
Måske en, der har arbejdet på huset?
-Før du begyndte her. -Leonard talte om en gartner.
Men det er nogle år siden.
Hvem det end var, tror jeg ikke, det var et tilfælde.
-De må have vidst, at Leonard var død. -Og troet, at huset ville være tomt.
Men måske du har ret.
Måske kendte de ikke til pengene. De skulle bare hurtigt ind og ud.
Med det de kunne nå at tage.
Hvad hvis de kommer igen?
Denne vej.
Værsgo.
Ring, når I er klar.
Tak.
Skat.
Jeg giver middag.
Fint nok.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Jeg laver kaffe til dig.
Det er kriminalbetjent Chesler. Vi talte sammen i Wellsleys hus.
Vil du ringe, når du hører denne besked? Du har mit nummer. Tak.
Undskyld ventetiden. Tak, fordi du kom.
-Kriminalbetjent. Er der et problem? -Lad os gå herind.
-Har mr. Wellsley nævnt et testamente? -Nej.
-Og ingen familie? -Han var helt alene.
I denne type sager...
Rig gammel mand, der bor alene. Ingen arvinger. Vi må få styr på alt.
Undskyld...
Jeg...
Hvad handler det om?
Du sagde, at mr. Wellsley bad om at blive kremeret.
Så jeg antager, at I vil opfylde hans ønske.
Ja.
Det vil vi.
Uden familie og testamente skal vi beslutte, hvem der bærer omkostningerne.
Vi tager os af Leonard.
Fint nok. Jeg har papirerne lige her.
-Hvad er det? -Hans yndlingste.
Tak.
For Leonard.
Leonard.
Vi bør lægge pengene tilbage.
Det føles forkert.
Lad os nu bare være her.
For Leonard.
Vi bør sige noget.
"Han er som et træ, der er plantet ved bækken.
Det bærer frugt til rette tid, og alt, hvad han gør, lykkes for ham."
Undskyld. Hvem er du?
Undskyld, ms. Franklin. Jeg hedder Julia Byron-Kim.
Jeg er mr. Wellsleys advokat.
Fru Byron-Kim, Leonard nævnte aldrig noget om en advokat.
Kald mig Julia. Og jeg er ikke overrasket.
Hvad mener du?
Mr. Wellsley henvendte sig for et par uger siden.
Han bad mig ud af det blå om at skrive hans testamente og inviterede mig hjem.
-Jeg så dig aldrig. -Han var meget nidkær omkring det.
Jeg kom kun om aftenen.
Hvorfor?
Han efterlod alt til dig.
LEONARD WELLSLEYS TESTAMENTE
-Du godeste! -Tillykke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Sig: "Tak, Leonard!"
Okay, hvad skal der så ske?
Jeg foreslår, at du læser testamentet grundigt.
Faktisk bør en advokat se på det.
Vi har ingen advokat.
Mr. Wellsley betalte mig forud og bad mig hjælpe dig gennem transitionen.
-Transition? Kan vi ikke bare flytte ind? -Jo, naturligvis.
Men testamentet skal stadfæstes, hvilket tager omkring tre måneder.
Hvis der er overraskelser, bør nogen forsvare dine interesser.
Jeg forstår, hvis du vil finde din egen advokat.
Du sagde, at Leonard henvendte sig ud af det blå. Kendte du ham ikke?
Jeg har aldrig mødt ham.
-Hvorfor ringede han til dig? -Han fandt mig på internettet.
Han kunne lide mit navn.
Byron var hans yndlingsdigter.
Ms. Byron-Kim.
Undskyld, Julia...
Det er nyt for mig.
Jeg ved ikke, hvordan man bør gøre det her, men jeg kunne bruge din hjælp.
Der er store forandringer på vej. Jeg håber, du er klar.
Også mig.
Hvad med Adam?
Hvad med ham?
Forstår han, at når det gælder huset, så har du den juridiske råderet.
-Vi har besluttet alting sammen. -Sådan bør det også være.
Man ved aldrig, om sådan noget her, forandrer nogen.
Vi klarer den.
Godt.
-Overlad det til mig. -Godt.
-Tillykke. -Tak.
Lad os tage på ferie i en måned. Første klasse.
Du får din kandidatgrad i en fart. Find et godt job.
-Den skrotbunke, vi kører i. -Vi kan betale alt ud.
Kreditkort, lån. Vi visker tavlen helt ren.
Lad os gøre det lige nu. Nye biler til os begge to.
-Jeg mener det, Adam. -Også mig.
-Det kan vi ikke. -Hvorfor ikke? Vi har pengene.
Vi kan ikke prale med pengene. Det vil se underligt ud.
-Folk vil stille spørgsmål. -Du har ret.
-Jeg har undersøgt det på nettet. -Undersøgt hvad?
Der er forskellige metoder til det. Vi spreder pengene.
Forskellige banker og konti.
Hvad taler du om?
Hvis vi gør det rigtigt, vil ingen opdage det.
Vi kan slippe for en masse skat.
Adam.
Vi må stadig være forsigtige.
Vi har været forsigtige. Er det ikke tid til lidt forkælelse?
Du har fortjent det. Det har jeg også.
Måske har du ret, men lad lige alting falde ned.
Lad os tage den med ro.
Bare lidt længere. Okay?
Ja.
Fint nok.
Vi tager den med ro.
Jeg hører flyttefolkene, hvornår de kan komme.
Hvad? Vi skal ikke bruge noget af det her.
Det er vores ting. Vi har haft dem, siden vi blev gift.
Vi beholder billederne og nogle bøger, og så skrotter vi resten af møget.
Hvor skal vi gøre af det?
Vi efterlader det til de tabere, der skal bo her.
Jøsses, Adam.
Hallo?
Det er fem måneder siden, og jeg har afgivet forklaring.
Hvem ringede til dig?
Jeg fik ikke navnet. Han sagde, jeg skulle tale med receptionen.
Jeg har intet.
Mr. Kettner, er alt i orden?
Han skulle afgive forklaring.
Om hvad?
For fem måneder siden blev Smile Diner røvet, og en blev dræbt.
-Var du der den aften? -Ja.
-Heldigt, du slap uskadt. -Jeg stoppede fyren.
Virkelig?
Ja, jeg handlede bare. Min kone arbejdede der den nat, så...
-Ms. Franklin var der også? -Ja, og I har jo allerede fanget fyren.
-Hvorfor skal de bruge en ny forklaring? -Det skal de heller ikke.
Hvad snakker du om?
Den fyr fra dineren, Ray Gaskin.
-Ja. -Han er død.
Han blev stukket ned for et par uger siden.
Hvem ringede til mig?
Det må du nok spørge om.
Undskyld?
Hej, Katie. Kan du huske mig?
Ja, hvad laver du her?
Ja, jeg er røvirriterende. Men min klient driver mig til vanvid.
Han elsker bare huset. Jeg tror, han vil byde på det.
Jeg har allerede sagt det. Det er ikke til salg.
Hvis jeg nu selv talte med ejeren...
Så har jeg da forsøgt.
Jeg har travlt, og du kan ikke bare dukke op her.
Jeg vil bede dig om at gå.
Ved du hvad, Katie?
Jeg er ingen grønskolling.
En grundregel i ejendomsbranchen...
Hvis man vil sætte huse til salg,
så tjek nekrologerne.
Ja, jeg ved alt om den afdøde mr. Wellsley.
Trist.
Huset er ikke til salg.
Jeg har haft huset i kikkerten i årevis.
Den gamle mand stiller træskoene...
...og så tror du, du bare kan flytte ind?
Og så skulle jeg bare smile? Lykønske dig?
Jeg ejer huset nu.
-Hvad siger du? -Leonard efterlod det til mig.
Jeg har testamentet.
Jeg kan lave et nyt testamente, der siger, det tilhører min kære tante Myrtle.
-Jeg har en advokat. -Klart.
Hvis du har flere spørgsmål, så tal med hende,
men nu skal du forsvinde fra min ejendom.
Udmærket. Vi ses jo nok, Katie.
-Han vil bare skræmme dig. -Sådan lød det ikke.
Han beskyldte mig nærmest for at forfalske testamentet.
Tro mig. Han bekymrer sig kun om den kommission, han ikke får.
Måske bør jeg tale med Julia.
Advokaten?
Hvorfor?
Hvis Hayden prøver at lave ballade?
-Hvad kan han gøre? -Det ved jeg ikke.
Men vi skal ikke have overraskelser lige nu.
Katie.
Han er bare sur. Glem ham.
Kom nu.
Det er vores første aften i vores nye hus. Vi burde fejre det.
Ja?
Hvad har du i tankerne?
Jeg kommer nok på noget.
-Lad mig tage et bad først. -Hvad?
Jeg har gjort rent. Jeg kommer straks.
Hvad er det?
Mit gamle gik i stykker, så...
Det ser dyrt ud.
Det er en kopi. Jeg købte det af en fyr inde i byen.
Meget overbevisende.
Vil du have selskab?
Jeg kommer straks.
Kriminalbetjent.
-Jeg kommer vist ubelejligt. -Nej. Kom ind.
Skal I væk herfra?
Ja, vi flytter faktisk ind i Leonards hus.
Leonard?
Som i mr. Wellsley?
Ja. Jeg er selv ved at vænne mig til tanken.
Leonard testamenterede det til mig.
Jamen dog. Det er et rigtig flot hus.
Ja.
-Tillykke. -Tak.
Hvad kalder man sådan noget?
Svineheld.
-Det sker ikke hver dag. -Nej.
Det nævnte du sjovt nok ikke.
Hvad?
Testamentet, da vi talte sammen. Jeg spurgte om familie og om testamente.
Jeg vidste det ikke før bisættelsen. Hans advokat var der.
-Det må have været noget af et chok. -Ja, det var det.
Jeg ville gerne have set dit ansigtsudtryk. Du arbejdede der i...
Sagde du fire måneder?
Hvad laver du her?
Jeg ville tale med din mand.
Han er her ikke.
Måske kan du hjælpe mig.
Jeg spekulerede på...
Da du arbejdede om natten på Smile Diner, hentede han dig så hver gang?
Han havde hentet dig før?
Ja.
Men var det en fast aftale? Var det hver aften eller bestemte aftener?
Nej, ikke helt.
Hvorfor var han der den aften?
Jeg ringede og bad ham om at hente mig. Han ankom tidligt for at læse.
Du burde spille lotto, Katie.
Du er en heldig kvinde.
Har det noget at gøre med, at politiet ringede til Adam om en ny erklæring?
Har han ikke sagt det?
Politiet ringede ikke til Adam.
Jeg var her. De indkaldte ham til stationen.
Nej, jeg tjekkede det bagefter.
Der er ingen opkald til hans nummer.
Det giver ingen mening. Hvorfor skulle han derind uden grund?
Måske havde nogen en god grund.
Måske er det ikke den, du tror.
Pas på dig selv.
Tak, Julia. Vi tales ved.
Katie.
Hvad ville hun?
Jeg ringede til hende.
-Hvad sagde du til hende? -Ikke noget.
Sådan så det ikke ud.
Det så ud, som om I var bedste venner.
Hvis nu du havde været her eller taget din telefon...
Vi tog en beslutning.
-Du skulle ikke tale med hende. -Nej, du tog en beslutning.
Du har besluttet meget på det seneste.
Hvad snakker du om?
Hvorfor sagde du ikke, at det ikke var politiet, der havde ringet?
-Det var en anden, der fik derned, ikke? -Hvem har sagt det?
Kriminalbetjent Chesler kom forbi.
Hun stillede mange spørgsmål.
Om dig.
Og om, hvad der skete på dineren.
Hvad går det ud på, Adam?
-Hvor skulle jeg vide det fra? -Hvem ringede?
-Hvem fik dig derned? -Aner det ikke.
Jeg ville fortælle dig om det, men der er sket en masse andre ting.
Hvilke andre ting?
Jeg bliver skygget.
Hvad?
Jeg havde det på fornemmelsen.
Jeg kørte rundt i dag.
Jeg så konstant den samme bil.
Var du i banken?
-Det må vi jo ikke. -Ikke alt det ævl.
Var du i banken i dag?
Tog du nogle penge?
Jeg bemærkede ham.
-Så jeg tænkte, at det ville være dumt. -Hvis han var ude efter pengene.
-Det ved vi ikke. -Hvorfor skulle han skygge dig?
Jeg er måske paranoid. Måske er der ingen, der følger efter mig.
Du blev sendt hen til politistationen. Så jeg var alene her.
Og så dukker Hayden op og prøver at skræmme mig.
Han forsøger at skræmme os ud af huset. Hvorfor kom han her?
Han ved det sikkert.
Jeg advarede dig.
Chesler.
Hej, Tom.
Virkelig?
Godt.
Godt. Vent lidt.
Bare fra de seneste fire-fem måneder.
Vi leder efter hævninger fra en konto tilhørende Leonard Wellsley.
Ja, i hendes navn.
Ja .
Det er Kate. Franklin.
Kan du også se, hvad du har på manden? Det er et andet efternavn.
Det er en Adam Kettner med "K".
Ring tilbage, så snart du kan. Tak.
SOCIOLOGISK TEORI & EMPIRISK VIKSOMHEDSANALYSE
Hvad søger du?
Leonard sparede ikke bare pengene op.
De må komme et sted fra. Der må være en god grund.
Betyder det noget?
Julia sagde, at hvis de opdager, vi har skjult noget ulovligt,
kan vi miste alt.
Fint nok.
Hvad foreslår du? At vi returnerer det?
Ingen anelse.
Ja, måske.
-Til hvem? -Det ved jeg ikke.
Men det føltes forkert.
Jeg vil ikke tilbage til tiden før.
Adam.
Måske har vi ikke noget valg.
Man har altid et valg.
Jeg anede ikke, at mr. Wellsley efterlod huset til Katie.
Det virker lidt...
...overdrevet.
Ja, ikke?
Kan du fortælle om hendes mand?
Jeg har ikke mødt ham.
Så du ansatte ham ikke?
Som gartner i huset.
Det er strengt forbudt for familiemedlemmer at arbejde sammen.
Vores patienter er ældre og svagelige.
Vi kan ikke tillade potentielle distraktioner.
Ved du, om ms. Franklin har brudt reglerne før?
Aldrig.
Hun forstod vigtigheden af arbejdet, især med mr. Wellsley.
Hvorfor især ham?
Det var svært at se på ham, men hans helbred var meget skrøbeligt.
Katie sagde, hun havde en notesbog til at holde styr på hans medicin.
Har du en journal med hans medicin?
Det må du tale med hans læge om.
Hvad så med ms. Franklins kontrakt? Hvad fik hun i løn?
Ja, den kan vi godt skaffe.
Glimrende. Lad mig...
...lige spørge dig. Har hun...
Talte hun nogensinde om en lønforhøjelse?
Du godeste.
Hun indløste checken, lige før Wellsley døde.
Tog hun virkelig penge fra den stakkels gamle mand?
Godt spørgsmål.
Adam?
Pis!
Ethan?
De blev aldrig indløst.
Er du okay?
Jeg ved vist, hvem det er.
Hvad?
Leonard sagde noget om at hyre en gartner.
Det har jeg vist nævnt.
En fyr ved navn Ethan. Det er et par år siden.
Så han har været der længe.
Der blev udskrevet checks til Ethan Doyle.
De blev aldrig indløst.
Leonard sagde, at han holdt op med at komme.
Han gav aldrig lyd fra sig.
Nogen skød ham.
Har du kigget?
Han må være forblødt deroppe.
Han blev myrdet.
Ja. Det tror jeg.
Men Leonard har ikke vidst, han var der.
Så ville han have hjulpet ham.
Og hvorfor gemte Doyle sig i skuret? Hvorfor ikke komme ind i huset?
Msåke er de her årsagen?
Gæt engang.
-Er de ægte? -Det var derfor, han skjulte dem.
Pis!
Her.
Åh nej.
Giv mig dem.
-Pokkers. -Undskyld.
Lad være med at åbne.
Min bil holder udenfor. De ved, jeg er her.
-Jeg må... -Jeg klarer det.
Åbn døren! Hører du? Katie!
Vær sød at åbne døren!
Det passer dårligt lige nu.
Du har vel travlt med at få styr på dit nye hjem.
Du burde skamme dig. Hvordan kunne du udnytte den stakkels mand?
-Hvad? -Jeg vidste, noget var uldent.
Men du havde skræmt ham til tavshed.
Nej!
Du skal ikke tilsmudse firmaet. Jeg finder beviser og ringer til politiet.
-Jeg får jer anholdt. -Det passer dårligt.
Det er ikke slut, Katie! Jeg kommer tilbage!
Jeg finder ud af, hvad der foregår her. På en eller anden måde.
Jeg stopper ikke! Jeg vil ikke miste mit firma på det her.
Hvorfor er den ikke fuld?
Katie?
Katie!
Hej.
-Hørte du mig ikke? -Undskyld. Jeg lavede te.
Vil du have?
Nej. Jeg har en gave til dig.
En ny telefon?
Ja. En til os hver.
Med nye numre. Jeg tænkte, vi begge kunne bruge lidt privatliv.
Vi kan ikke beholde dem.
-Katie. -Nej, Adam.
Der er en død mand derude. Han blev myrdet.
Han stjal diamanterne.
Og hvem ved, hvad han ellers har gjort, hvem han har gjort ondt.
Sådan noget forsvinder ikke bare.
-Politiet leder efter ham. -Fatter du det ikke?
Doyle stjal diamanterne, blev skudt, og så døde han helt alene.
Som om han faldt ned i en brønd.
Nu ved ingen, hvad der skete med ham eller diamanterne. Vi har frie hænder.
-Hvad laver du? -Jeg ringer til betjent Chesler.
-Vi må fortælle hende... -Stop!
Vent lige. Lyt til mig et øjeblik.
Spørg dig selv. Hvad lavede Doyle egentlig her?
Hvorfor lave havearbejde, hvis han vil stjæle en formue i diamanter?
Aner det ikke.
Når han luger ukrudt hos en olding, ville ingen kunne finde ham.
Hvorfor havde han ikke indløst checken?
Han ville ikke efterlade spor.
Han forbereder det store kup.
Ingen kender til dette sted, så han skjuler sig her.
Så længe han vil.
Selvom det sikkert ikke var planen at blive skudt og dø derude.
Det ændrer ikke noget. Vi kan ikke beholde de diamanter.
Hvad så med pengene?
Hvad gør vi med dem?
Hvad mener du?
Hvis vi gør det, sætter politiet os under lup.
Hvordan vil det se ud?
Vi tog pengene og gemte dem i banken. Hvad vil de tro ?
Vi forklarer dem det.
At det var Leonards penge. Hans sikkerhedsnet.
Okay, og hvad så?
Du hørte, hvad advokaten sagde. Selv hvis de tror os, kan vi miste huset.
Vi har ikke brug for det her hus. Eller noget andet af det her.
Så længe vi har hinanden, klarer vi os.
Klarer os?
Jeg vil mere end det.
Det er ikke nok. Jeg vil ikke tilbage til tiden før.
Og hvad med ham derude? Hvad skal vi gøre ved det?
-Lade som ingenting? -Jeg tager mig af det.
Hvordan vil du gøre det?
Dette hus tilhører os nu.
Det er vores fremtid.
Det skal ingen tage fra os.
Det hele skal nok gå.
Jeg tager mig af det.
Hvad laver du?
Der er nogen.
Hvor har du den fra?
Adam.
-Lad være. -Rør dig ikke.
Vi må ringe til 911.
Stands, røvhul!
Åh gud.
Calvern.
Hvordan har du det, Katie?
Kriminalbetjent Chesler.
Det var pokkers.
Det var et uheld.
Ja, det siger de.
Ifølge loven var det selvforsvar.
Men man tænker sit.
Hvad gik igennem hans hoved? Hvorfor gjorde han dog sådan noget?
Bare gå ind i huset?
Ingen anelse.
Noget må have udløst det.
Jeg ved, det ikke er dig.
Hvad?
Alt gik fint, indtil Adam begyndte at arbejde her.
Så du kan fortælle mig, hvad der foregår.
Jeg ved, det ikke er dig.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Jeg kender til jeres pengenød.
Jeg ved, hvad det kan gøre.
Jeg kender til mr. Wellsleys check, som du indløste.
Du forstår det ikke.
Du behøver ikke sige noget, men vær sød at høre efter.
Fordi...
...måske...
...var det et lån.
Måske var det en gave.
Men prøv at sætte dig i mit sted. Helhedsindtrykket.
Det hele dumper pludselig ned i dit skød.
-Jeg sagde jo... -Her sidder jeg.
Ligsynsmanden siger, at den gamle fyr døde i søvne.
Du fortæller mig om hans sidste ønske. Jeg mistænker ikke noget.
Men først efter han er kremeret, finder du et testamente.
Jeg fandt det ikke. Jeg vidste det ikke.
Og jeg har ikke engang et lig.
Jeg kan ikke bevise, at han døde en unaturlig død.
Det her er ved at gøre mig søvnløs.
-Jeg ville aldrig skade Leonard. -Jeg taler ikke om dig.
Hvad?
Har Adam nogensinde nævnt nogen ved navn Gaskin? Ray Gaskin?
Jeg kender det navn.
Han forsøgte at røve dineren den aften, og han var også pedel på universitetet,
mens Adam gik der.
Nej, det er ikke... Nej.
Det er en stor skole. Måske mødtes de aldrig.
Men før eller siden...
...dummer Adam sig.
Det er et spørgsmål om tid.
Lad ham ikke trække dig med ned. Du kan komme til mig.
Skat.
De vil tale med dig.
Det var pokkers.
-Katie! -Hej.
Jeg hørte, hvad der skete. Jeg forsøgte at ringe.
Jeg har fået nyt nummer.
Jeg må tale med dig.
Ja. Kom med op.
Tror du på denne kriminalbetjent Chesler?
Kan Adam være indblandet i det, der skete på dineren?
Jeg er helt rådvild.
-Havde Adam problemer med mr. Wellsley? -Nej.
Nej, intet.
Hvis politiet mistænker Adam for hans død,
vil de søge et motiv.
De vil påstå, at han pressede på.
Han hadede at være fattig.
Hør her.
Hvis Chesler tror, hun har en sag, går hun i gang.
Hun vil skaffe en kendelse og ransage huset.
Kan hun det?
Du må spørge dig selv, om hun vil finde noget.
Du skal love mig noget.
Lov mig, at du også vil hjælpe Adam.
-De er væk. -Hvad?
Pengene.
Adam må have taget dem.
Var det, hvad I fandt? Kontanter?
Ja.
Næsten 100,000 dollars.
På loftet.
-Vi troede, de var stjålet, men... -Hvorfor ændrede I mening?
Diamanterne.
Så I fandt diamanter i huset?
I lejligheden over garagen.
Har Adam diamanterne?
Ja.
Du må stoppe ham.
Hvorfor?
Han kendte din mistanke og tog pengene. Du bliver overladt til politiet.
Det ville Adam aldrig gøre.
Er du sikker?
Du skal finde ham, tage ham med hjem og så ringe til mig.
-Kommer du ikke med? -Jeg holder Chesler væk.
Hun skal ikke kunne ransage, før Adam er i huset.
-Kriminalbetjent Chesler. -Kriminalbetjent Johnson. Hvad har vi?
Skraldebilen meldte det her til morgen.
-Hvor længe har han været der? -Retsmedicineren er på vej. Du kom først.
Pokkers.
Hvorfor ringede du?
Der var en rygsæk ved offeret. Der lå en gammel vasketøjskvittering.
Det er ret falmet, men adressen matcher et navn fra en af dine sager.
Hvilket navn?
Leonard Wellsley.
Tag den nu, Adam.
-Hvor har du været? -Adam!
Jeg taler med politiet den halve nat. Du var væk, da jeg vågnede.
Ingen besked, og du tager ikke telefonen.
-Hvor har du været? -I banken.
Det skal vi også have talt om.
-Hvorfor tog du pengene? -Fordi vi er i knibe.
Jeg tjekkede ejendomsmægleren. Hayden. Hvad er der med ham?
Hvorfor vil han så gerne sælge huset?
Hør her. Der er ingen ejendomsmægler ved navn Mickey Hayden.
-Hvad? -Han er lige blevet løsladt.
Han havde røvet en juveler.
Juveler?
En inde i centrum. Uden en pistol.
Han snakkede sig gennem sikkerhedsdøren og overrumplede vagten,
og så tog han bare sagerne.
Et minut senere har han for tre millioner i løse diamanter, som aldrig blev fundet.
-Derfor kom han her. -Der er mere.
Politiet tror, han havde en medskyldig. Kan du gætte hvem?
Han blev skudt under indbruddet og slap så væk.
Doyle havde diamanterne.
Og...
...der er kun én person, der kunne vide det.
Ham, der skød ham.
Hayden.
Han brugte ikke engang et falsk navn. Troede han ikke, vi ville opdage det?
-Vi må ringe til politiet. -Nej, vi skal bare væk herfra.
Vi har masser af rejsepenge, så se at få pakket i en fart.
Jeg snupper et bad.
Du ville ikke forlade mig.
Hvorfor skulle jeg forlade dig?
Skift tøj.
Hej, Julia.
Det er Katie.
Ja, han er her, men det var ikke ham.
Hvor er de?
Det ved jeg ikke.
Kald på ham.
Adam?
Adam!
Her.
Lad hende gå.
-Jeg vil bare have diamanterne. -Slip hende.
Jeg har ventet længe på det her.
Så fortæl mig, hvor de er.
Et sted, hvor du aldrig finder dem.
Skyder du mig, knægt?
Nemlig.
Hvis du får diamanterne, skyder du os begge.
Der er lige en ting.
Selv hvis du rammer mig,
så vil min pistol gå af og lave et kæmpehul i hendes hoved.
Det vil vi vel ikke, vel?
Så lad os tale om det.
Adam!
For fanden da.
Adam!
Nej!
Adam!
Skat...
Adam! Skat.
Kom nu. Adam.
...i haven.
Bliv hos mig.
Katie.
Du godeste.
Kom.
Det er jeg ked af.
Sæt dig ned.
Hør her.
Vi skal finde diamanterne, før politiet kommer.
Forstår du det?
Så kan vi forklare det hele uden at implicere dig.
-Adam ville aldrig have skadet Leonard. -Diamanterne.
Hvordan kunne jeg have troet det?
Det var Hayden.
Hayden dræbte ham med en overdosis.
Han læste logbogen, som jeg havde til Leonards medicin.
-Jeg fandt pilleglasset. -Hvordan ved du, det var Hayden?
Leonard fortalte mig, at han hørte nogen i huset,
men jeg troede ikke...
Det var Hayden.
Han ledte efter diamanterne.
-Han fandt dem ikke. -Men det gjorde du?
Jeg forstår det ikke.
Hvorfor skød Hayden Doyle?
Hvorfor havde han ikke diamanterne?
Fordi han ikke var så klog, som du skulle tro.
Jeg mener, hvor klog skal man være for at snyde sin partner,
skyde ham for næsen af politiet
og alligevel slippe væk med tre millioner i diamanter?
Mens du får to år i fængsel.
Jeg har ikke sagt, hvad diamanterne er værd.
Ups.
-Hvad har du gang i? -Jeg har gjort min pligt.
Jeg har været beskikket forsvarer i ti år. Hvorfor tror du, jeg kendte Haydens sag?
Han var en idiot. Men jeg troede på ham.
Vi havde en aftale, men han ødelagde selvfølgelig alt.
Jeg fik ham ned på to års fængsel. Jeg sporede Doyle tilbage til Leonard.
Jeg kunne bare ikke gennemskue, hvor han var.
Doyle var død.
Hjalp du med at dræbe Leonard?
Det var jeg ikke indblandet i. Det var Hayden. Han blev utålmodig.
Han ville sætte farten op, men jeg måtte arbejde hurtigt for at dække over ham.
Testamentet.
-Det er ikke ægte, vel? -Det er ægte nok.
Ingen bestrider det, så hvorfor ikke?
Leonard ville sikkert have givet dig huset, men det er ligegyldigt.
Lige nu skal du fortælle mig, hvor diamanterne er.
Det ved jeg ikke.
Katie.
Adam skjulte dem.
Jeg ved ikke, hvor de er.
Jeg ville heller ikke sige det.
Det kunne jeg lide ved dig. Det handlede aldrig om penge.
De skal nok dukke op.
Det gør de altid.
-Katie? -Kriminalbetjent!
Jeg hedder Julia Byron-Kim. Jeg er ms. Franklins advokat.
Ms. Byron-Kim, du skal træde frem, så jeg kan se begge dine hænder.
Jeg kan forklare på vegne af min klient.
Vis mig dine hænder. Nu!
Okay.
Hvis du bare ville lytte...
Bliv der.
Er du okay?
Du er okay, skat.
Kom.
Lad os komme ud.
Det er kriminalbetjent Chesler.
Anmoder om forstærkning og en ambulance til 127 Queens.
FIRE MÅNEDER SENERE
Katie.
-Kriminalbetjent. -Jeg prøvede at banke på.
Undskyld. Jeg var meget langt væk.
Et ungt cedertræ. Det er et dejligt sted.
-Masser af sol. -Ja, det synes jeg.
-Godt at se dig. -I lige måde.
Du ser smuk ud.
Tak.
Ja, vi...
...har det godt.
Jeg kom bare for at fortælle dig, at sagen officielt er lukket.
Mickey Hayden og Julia Byron-Kim er de eneste mistænkte.
Så dit barn kommer ikke til at tro, at hendes far havde en kriminel fortid.
Tak.
Vi har ledt huset igennem utallige gange fra top til bund.
Jeg fatter det ikke.
Han sagde det ikke.
Jeg ved ikke, hvor Adam gemte diamanterne.
Jeg ville ønske, jeg gjorde.
Pas på dig selv, Kate.
I lige måde.
Tekster af: Jesper Samson