Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
-Du är sen igen. -Det var väckarklockan.
Det var sista gången. Katie!
Om du vill vara diskplockare kommer du i tid. Förstått?
Varsågod.
Hallå? Törnrosa.
-Förlåt. -Ingen fara.
Jobbig dag?
Ja.
Vad pluggar du?
Inget. Bara samtida sociologisk teori och empirisk företagsanalys.
Det låter kul.
När det gäller empiriska företagsanalyser skriver skämten sig själva.
Det kan man tro.
Vill du ha nåt mer?
Adam.
-Älskling... -Nej.
-Min rast är över. -Nej.
-Jo. -Nej!
Kom igen. Dwight kommer att leta efter mig.
-Du måste sluta jobba kvällar. -Jag vet, men de har bara det.
Vi måste hålla oss flytande tills du tar examen.
-Det var inte min plan när vi gifte oss. -Vi har ju klarat oss hittills, eller hur?
Nu måste vi bara hålla ut.
När du har din examen och ett bra jobb ska jag börja plugga igen.
Då kan jag stötta dig på sättet du förtjänar.
Bäst för dig, ja.
Hur fick jag sån tur?
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
Kom. Annars får Dwight spel.
-Okej. -Ut genom dörren.
Jag ska.
Skynda på.
-Var är resten? -Det finns inte mer. Du fick alla pengar.
Ge mig de jävla pengarna!
Håll käften!
Annars dör ni! Jävlas inte med mig!
Annars knäpper jag dig, gubbe. Jävlas inte.
-Skjut inte fler. -Hon står på tur.
Vi vill inte ha bråk. Du har redan skjutit pojken.
Jag ska knäppa er alla! Här och nu!
-Skada inga fler. -Ge mig pengarna!
Skada inte fler. Ta pengarna.
-Håll käften, sa jag! -Det finns inte mer pengar!
Håll käften!
Jag har fått nog av dig. Av er båda.
Snälla, jag bönfaller dig!
-Be, gubbe! -Ge honom alla pengar!
Jag gör det nu! Hör du det? Jävlas inte med mig, gubbe.
En kund kallas för hjälte efter att ha stoppat ett rån
på Smile Diner i South Chicago på lördag kväll.
Den barmhärtige samariten är oskadd,
men diskplockaren Charles Sturley sköts till döds.
Raymond Gaskin är gripen och frihetsberövad på Chicago Memorial
där han vårdas för skador från slagsmålet. Smile Diner håller fortsatt stängt.
Övriga nyheter: De skyldiga till diamantkuppen...
FYRA MÅNADER SENARE
God morgon, Leonard.
Inga nya meddelanden.
Tack, Katie.
Min far planterade det där trädet samma dag som jag föddes för 88 år sen.
Det är jättefint.
När jag var pojke sa folk att min mamma hade gröna fingrar.
Vår trädgård var en riktig sevärdhet. Titta så den ser ut nu.
Jag anlitade en man för att fixa till den för några år sen.
En trevlig ung man. Ethan, tror jag att att han hette.
-Vad hände med honom? -Det vet jag inte.
Efter några veckor slutade han komma. Jag såg honom aldrig mer.
Nämen, jag låter ju som en fånig gammal gubbe!
Inte alls!
-Och i dag är vårt jubileum. -Va?
Ja, för exakt fyra månader sen skickade vårdpoolen dig till min dörr.
Min nya vårdare, mitt sällskap och min vän.
Och vän.
Här, det är dags för medicin.
Sista intervjuomgången är om ett par veckor.
Ett par veckor?
Det är ett stort företag, så det är krångligt.
Men...med såna här jobb har de sina egna förfaranden.
-Jag kan inte pressa dem. -Jag vet...
Jag är lite stressad just nu.
Du fick ett till samtal om studielånet i dag.
De ger sig inte.
Du slutade ju plugga, så vi måste börja betala av lånet.
-Annars går det till inkasso. -Jag vet. Jag ringer i morgon.
Toppen. Då kan du ringa kreditkortsmänniskorna också.
-Och vår sjukförsäkringskontakt. -Okej, jag fattar.
Jag kommer på nåt. Oroa dig inte.
Jag börjar med disken.
-Katie. -Säg inte "sluta oroa dig".
Förlåt.
Vi ligger riktigt risigt till.
-Vi måste få pengar snart. -Jag ska hitta nåt.
Det har du sagt i flera månader.
Det hjälper inte om jag tar ett låglönejobb.
Jag hoppade av skolan för att hitta nåt som betalar bra.
Då kan vi minska vår skuld. Jag behöver bara tid.
Vi har inte mer tid, Adam.
-Jag hjälper dig. -Det behövs inte. Jag fixar det.
Adam!
Jag städar upp det.
Varför lyssnar du aldrig på mig?
Varför gick du in?
Jag bönföll dig, Adam.
Han kunde ha dödat dig.
Jag kunde ha förlorat dig. Kan du tänka dig den känslan?
Att aldrig krama dig igen eller höra din röst...
Inget känns rätt längre.
Det har gått fyra månader.
Nej.
Förlåt, men nej.
-Vart ska du? -Ut.
Vem där?
Leonard.
Jaha, det är du!
Katie.
-Vad gör du här? -Jag trodde att du sov.
Jag kom bara hit för att tänka.
Vad gör du med den?
-Jag trodde mig höra nån i huset igen. -Igen?
Jag hör fotsteg och när jag kommer ner är de borta.
Huset är tomt.
Ge mig den.
Mår du bra?
Varför sa du inte att du hade pengaproblem?
Det är inte ditt problem.
-Hur mycket behöver du? -Leonard, nej.
-Vi är väl vänner? -Det är vi.
Låt mig hjälpa dig. Jag har lite pengar undanlagda.
Det går jag inte med på.
Ett ungt par i början av livet...
Världen är komplicerad nog. Ni borde inte behöva oroa er för pengar.
Det hör till.
Men att vara kära, kanske bilda familj en dag,
bli gamla tillsammans...
Det är underbara saker. Saker som jag önskade mig när jag var ung.
Och det vore trevligt att tänka att jag på något litet sätt...
...gjorde skillnad för någon.
Kanske för dig och din unge man.
Han behöver ett jobb.
Jag säger till att du är här.
Det blir bra.
Prata med honom bara.
Okej?
Lorazepam, 0,5 milligram.
Ja.
Jag kan hämta den efter fem antagligen...
Tack.
-Hej, hur är det? -Hej.
Ursäkta att jag stör. Jag heter Mickey Hayden.
Mäklare.
Tro mig, jag vet hur det här låter,
men jag har en ny klient som har flyttat hit för jobbet.
Han har stor familj, ett par hundar - hela paketet. Jättegulligt.
Och han letar efter det perfekta huset.
I går körde han genom det här området, kastade en blick på det här fina huset...
Huset är inte till salu.
-Är du ägaren? -Nej, men tro mig, du slösar bort din tid.
Han har bott här hela livet. Han ska ingenstans.
Min klient är jätteintresserad.
Jag vet inte vad jag ska säga. Tyvärr.
Men lycka till.
Vänta...
Kan du göra mig en tjänst, ms...?
-Katie. -Katie.
Om han av nån anledning ändrar sig, kan du be honom ringa mig?
Det kommer inte hända, men visst.
-Jag uppskattar det, tack. -Visst.
-Ha en bra dag. -Detsamma.
-Vill de lägga ett bud? -Det låter så.
Struntar de i trädgårdens skick?
Den blir säkert finare när du sätter i gång.
Stället måste vara värt massor.
Det måste vara skönt.
Leonard?
Där är du! Jag har din frukost här.
-Tack, Katie. -Självklart.
Mina föräldrar brukade spela den.
Den är jättefin.
Sitt med mig en stund.
Visst.
-Låste du bakdörren? Bra. -Ja.
Så när får jag gå husesyn och se hur "den andra halvan" lever?
I sinom tid.
Den där Buicken, då? Den verkar ha stått där ett tag.
-Kör Leonard ens den? -Nej, inte sen jag lärde känna honom.
Han har nog inte kört på åratal.
Jag läste på nätet om en läkarutbildning med ett riktigt bra program i barnkirurgi.
Jag kan skicka länken.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
-Mr Calvern. -Hej, hur mår du?
Bra, tack. Vi visste inte att du skulle komma.
-Jaha, passar det just nu? -Visst. Kom in.
Leonard, mr Calvern är här från vårdpoolen.
God morgon, mr Wellsley.
Mr Calvern, vad trevligt att ses igen. Är du här för att granska oss?
Nej, inte alls. Jag var i närheten och tänkte bara hälsa på.
Jag tänkte att vi kunde prata.
Okej, jag börjar med lunchen.
-Ropa om du behöver nåt. -Tack.
-Kom hit. -Toppen.
Det här är mitt favoritrum.
-Vad blir det till lunch? -Adam!
-Blir du skraj i läskiga huset? -Du får inte vara här.
En kille från vårdpoolen är här på oanmält hembesök.
Du gör ett bra jobb.
Ser det inte skumt ut att min man jobbar här?
Du menar för att vi bara kelar?
Jag vet inte. Sluta.
-Kom igen. -Okej.
Men jag är hungrig!
Så hur står det till med allt?
Älskar dig.
Folk ställer jämt den frågan till folk i min ålder.
Mr Wellsley verkar vara pigg. Ni har kommit varandra nära.
Ja, han är intressant och rolig att prata med.
-Har du anlitat en trädgårdsmästare? -På deltid, ja. Det var Leonards idé.
-Okej. Vi ses snart, Katie. -Visst.
Jag är inte direkt förtjust i vår mr Calvern.
Varför inte?
Han ställer frågor som ska få mig att framställa dig i dålig dager.
Han vill bara försäkra sig om att jag tar hand om dig.
Oroa dig inte. Jag sa att jag inte klarar mig utan dig.
På tal om det...
Tack.
Adam. Titta.
Titta.
Oj.
Fick du löneförhöjning?
Åh nej...
Vadå?
Jag sa nåt till Leonard...
...om oss.
-Vad menar du? -Jag sa att vi är panka.
Gud, Katie...
-Det är lite väl privat. -Jag var upprörd.
-Du var en idiot, och jag behövde prata. -När var jag det?
Det är inte poängen. Leonard erbjöd oss pengar.
-Sa du ja? -Nej, jag bad honom anställa dig.
Checken är kanske till oss båda. Han kanske la till en nolla.
Det är för mycket.
Vad gör du?
Jag ringer honom. Han måste skriva en ny check.
När vi har åkt dit och han har skrivit den är banken stängd.
Om räkningarna inte betalas i dag får vi dörren insparkad.
Han svarar inte.
Okej, så här...
Vad sägs om att vi löser in checken...
-Vi kan inte ta pengarna. -Bara för i natt.
Betala räkningarna. I morgon kan du skriva honom en check.
Det är bara en natt.
Vad är grejen med Leonard? Varför är han ensam i det stora huset?
Hans föräldrar dog för ungefär 30 år sen.
Han var enda barnet, aldrig gift...
-Ingen släkt? -Nej.
Det måste vara tufft att vara helt ensam.
Ja.
Han är en bra person.
Ja.
-Älskar dig. -Detsamma.
Leonard?
Jag är ledsen.
Vad gjorde han på vinden?
Han gillade att komma hit ibland.
Lyssna på gamla skivor...
Vad höll han låst här uppe?
Adam.
Låt bli.
Jag ska bara titta.
Katie. Kom och titta.
Vem är hon?
Jag vet inte.
Alla brev...
CHICAGOKVINNA DÖD I BILOLYCKA
Leonard hade ju aldrig varit gift?
Vi borde låta bli.
-Okej. -Kom.
Vi måste larma.
Oj!
Vadå?
Det är mycket pengar.
Hur många år hade han bott ensam?
Folk blir lite excentriska.
De börjar lägga undan lite, och innan man vet ordet av...
Han har ingen familj.
Det hamnar i polisförvar nånstans.
Staten tar det.
Varför ska vi låta det hamna i systemet? När det kan göra gott.
Du sa att han brydde sig om dig. Han ville hjälpa till.
Ja.
Då så. Ett sätt för honom att hjälpa dig.
Hjälpa oss.
Vi måste vara försiktiga.
Ja, det ska vi vara.
Adam.
-Ja? -Lova.
Jag lovar.
Hur länge jobbade du för mr Wellsley?
Fyra och en halv månader ungefär.
Bodde du här?
Leonard var ensam på nätterna. Han ville ha det så.
Han rörde sig hyfsat väl.
-När såg du honom senast? -I går eftermiddag.
-Vi gick tidigt för att hinna till banken. -Runt halv fem.
Jobbade du också här, mr Kettner?
Bara i några veckor. Jag hjälpte till i trädgården.
Vi är gifta.
Jag förstod det.
Just det.
Hur mådde mr Wellsley? Hade han haft problem med hälsan nyligen?
Nej. Han mådde bra.
Jag menar, han är ju 88, så han tog många mediciner, men...
Men han skulle inte ha klagat ändå.
Han var inte sån.
Jag måste få lite kontaktuppgifter, närmast anhörig...
-Han hade ingen familj. -Inte?
Nej.
Jag beklagar sorgen.
Om ni har frågor är det bara att ringa.
Leonard har sagt att han ville bli kremerad.
Han ville ha sin aska spridd i trädgården.
Jag hör av mig.
Okej. Tack.
Vart ska du?
Jag måste be mr Calvern skriva upp mig på listan igen.
-Vilken lista? -På vårdpoolen, och få ett nytt uppdrag.
Varför det?
För att jag borde, nu när jag inte har ett jobb.
Om du inte hör nåt om det där jobbet, borde du också leta igen.
Okej. Det ska jag.
-Vi ses sen. -Okej.
Jag beklagar verkligen. Ni stod ju varandra så nära.
Jag kan inte föreställa mig chocken.
Om jag kan göra nåt...
Jag vill få ett nytt uppdrag så fort som möjligt.
-Jaha. Okej, vi pratar på mitt kontor. -Okej.
FÖRVÄNTAD LÖN JOBBTYP - PLATS
OKÄNT
Hallå?
Det är jag.
Hejsan!
Ja, jag tyckte att intervjun gick väldigt...
Jaha.
Nej, jag förstår verkligen.
Tack för samtalet.
Detsamma.
Jag antog att du visste det.
Du kan inte jobba förrän polisutredning är avslutad.
Utredning?
Ja, när en klient avlider under tillsyn av en anställd
samarbetar vi med myndigheterna för att försäkra oss om att det var...
Hur skulle det se ut för en möjlig klient om det ens fanns en antydan till...
Tror du att jag hade nåt att göra med det som hände med Leonard?
Gud nej! Självklart inte.
Nej. Det här är...
Tyvärr, men det här är företagets policy.
Jag kan inte göra nåt förrän utredningen är avslutad.
Hur lång tid tar det?
Jag önskar att jag visste det.
Hallå?
Hej.
Hur tänkte du?
Du kan inte bara komma hit, som om vi fortfarande hörde hemma här.
Ursäkta, men jag blöder. Vad vill du att jag ska göra?
Vi sa att vi skulle vara försiktiga!
Jag bad dig, och du lovade mig.
-Du lovade! -Jaja. Okej!
Du...
Förlåt.
Men om jag inte var här hade pengarna försvunnit.
Hur kan nån känna till dem?
-Leonard gömde dem. -Varför annars komma hit?
-Såg du inte vem det var? -Nej, hen kom bakifrån.
Om nån visste att du var här hade personen inte brutit sig in så här.
Jag hörde glaset krossas och kom ner. Bakdörren var redan öppen.
Såg du det inte som ett tecken på att du borde sticka?
Jag hann inte tänka. I nästa stund vaknade jag av mobilsignalen.
Hur kunde du? Det borde aldrig ha hänt. Du borde inte ha varit här.
-Det är inte poängen! -Vad är poängen?
-Nästan 100 000 dollar! -Du försöker alltid rättfärdiga...
Räknade du dem?
Jag räknade till 92 000, och det fanns mer.
Sen ringer hon och säger att hon är ledsen,
att de har bestämt sig för att gå vidare i en annan riktning.
-Vad fan det nu betyder. -Jag vet inte ens.
De är rövhål hela bunten. Jag är less på att vara fattig.
Vem var det? Vem tog sig in hit?
Kanske nån som har jobbat med huset?
Innan du började.
Leonard pratade om en trädgårdsmästare, men det var för flera år sen.
Vem det än var tror jag inte att det var en slump.
-Hen måste ha vetat att Leonard hade dött. -Och trott att huset var tomt.
Ja.
Du kanske har rätt. Personen kände inte till pengarna,
utan ville bara bryta sig in och ta det som fanns.
Tänk om hen återvänder?
Den här vägen.
Varsågod.
-Ring när ni är klara. -Tack.
Älskling.
-Jag bjuder på middag. -Visst.
-God morgon. -God morgon.
Jag har kokat kaffe.
Ms Franklin, det här är inspektör Chesler. Vi pratade hos mr Wellsley.
Kan du ringa när du hör det här? Du har numret. Tack.
Ursäkta väntan. Tack för att ni kom.
-Är det nåt problem? -Vi kan väl prata där bak?
-Nämnde mr Wellsley ett testamente? -Nej.
-Och ingen familj? -Han var helt ensam.
I såna här ärenden, med en rik äldre man som bor ensam och saknar arvingar,
vill vi bara dubbelkolla allt.
Ursäkta...
Jag förstår inte...
Vad gäller det?
Du sa att mr Wellsley ville bli kremerad,
så jag antar att ni vill följa hans önskemål.
Ja.
Ja, det gör vi.
Utan familj och testamente blir frågan vem som ska betala för det.
Vi tar hand om Leonard.
Okej då. Jag har dokumenten här.
-Vad är det? -Hans favoritte.
Tack.
För Leonard.
Leonard.
Vi borde lägga tillbaka pengarna.
Det känns inte rätt.
Vi kan väl vara i nuet?
För Leonard.
Vi borde säga nånting.
"Han är såsom ett träd, planterat vid vattenbäckar,
vilket bär sin frukt i sin tid,
och allt vad han gör, det lyckas väl."
Förlåt. Vem är du?
Ursäkta, ms Franklin. Jag heter Julia Byron-Kim.
Jag är mr Wellsleys advokat.
Ms Byron-Kim...
...Leonard sa aldrig att han hade en advokat.
Säg Julia, och det förvånar mig inte.
Hur menar du?
Mr Wellsley tog kontakt för några veckor sen.
Han ville helt plötsligt skriva testamente och bad mig komma till huset.
Jag har inte sett dig.
Han var noga med det. Jag fick bara komma på kvällarna.
Varför det?
Han lämnade allt till dig.
LEONARD WELLSLEYS TESTAMENTE KVARLÅTENSKAPEN TILLDELAS KATIE FRANKLIN
-Herregud! -Grattis.
-Jag vet inte ens vad jag ska säga. -"Tack, Leonard!"
Oj.
Okej, så vad händer nu?
Först föreslår jag att du läser testamentet noga.
-Ännu bättre, be din advokat ta en titt. -Vi har ingen.
Mr Wellsley betalade mig i förskott och bad mig hjälpa dig genom övergången.
Vadå, kan vi inte flytta in direkt?
Jo, men att styrka testamentet tar ungefär tre månader.
Och om det blir överraskningar behöver du nån som bevakar dina intressen.
Jag förstår om du vill hitta en egen advokat.
Du sa att Leonard ringde dig plötsligt. Kände du honom inte?
Vi hade aldrig träffats.
-Varför ringde han just dig? -Han hittade mig på nätet.
Han gillade mitt namn.
Byron var hans favoritpoet.
Ms Byron-Kim.
Ursäkta, Julia...
Det här är så nytt.
Jag vet inte hur man gör rent officiellt, men jag behöver din hjälp.
Det blir stora förändringar för dig. Hoppas du är redo.
Jag med.
Och Adam, då?
Vadå?
Han förstår väl att när det gäller huset fattar du alla besluten?
-Vi har alltid bestämt saker tillsammans. -Så borde det vara.
Men man vet inte hur mycket det kan förändra någon.
Vi klarar oss.
Bra.
-Överlåt det till mig, då. Grattis. -Tack.
Vi borde åka bort i en månad. Första klass hela vägen.
Du tar din MBA-examen i ett nafs och hittar ett bra jobb.
-Skräphögen vi kör... -Vi kan betala av allt.
Kreditkort, lån... Bara börja om.
Vi borde göra det genast båda två. Välja nya bilar.
-Jag menar allvar. -Jag med.
-Det kan vi inte. -Varför inte? Vi har råd.
Vi kan inte bara komma med kontanter. Det ser skumt ut.
-Folk kommer att ställa frågor. -Ja, du har rätt.
-Jag kollade upp det lite på nätet. -Vadå?
Det kan funka om vi sprider pengarna. Olika banker, olika konton...
Vad pratar du om?
Om vi gör det på rätt sätt kommer ingen att veta.
-Vi slipper så mycket skatt. -Adam.
Vi måste vara försiktiga.
Vi har varit försiktiga. Är det inte dags att vi unnar oss lite?
Du har förtjänat det. Och jag har verkligen gjort det.
Kanske det, men vi måste komma i ordning först,
och ta det lugnt.
Bara ett litet tag till. Okej?
Ja, okej då.
Vi tar det lugnt.
Jag ska fråga flyttgubbarna hur fort de kan komma.
Va? Vi behöver inget av det här.
Va? Vi har haft grejerna sen vi gifte oss.
Vi behåller tavlorna och några böcker. Vi behöver inte resten av skräpet.
Vad ska vi göra med allt?
Ge det till de fattiga nollorna som måste bo här.
Adam!
Hallå?
Ja, det var för fem månader sen och jag har redan lämnat vittnesmål.
Vem ringde dig?
Jag hörde inte namnet. Han sa åt mig att prata med receptionen.
Det står inget.
Mr Kettner, är allt väl?
Nån sa åt honom att lämna vittnesmål.
Vad gäller det?
För fem månader sen rånades Smile Diner. En person dog.
-Var du där den kvällen? -Ja.
-Tur att du är oskadd. -Jag stoppade killen.
Gjorde du?
Jag reagerade instinktivt. Min fru jobbade den kvällen, så...
-Var ms Franklin också där? -Ja, men killen är ju redan inlåst.
Varför behöver de en ny utsaga?
Det gör de inte.
Vad menar du?
-Killen från restaurangen, Ray Gaskin... -Ja.
Han är död.
Han blev knivhuggen i cellen för några veckor sen.
Så vem ringde mig?
Det undrade jag med.
Ursäkta?
Hej, Katie. Minns du mig?
Ja, vad gör du här?
Jag vet, skitjobbigt eller hur? Men min klient gör mig galen.
Han älskar det här stället. Jag tror att han vill lägga ett bud.
Jag har redan sagt att det inte är till salu.
Om jag kunde få prata med ägaren kan jag säga att jag försökte.
Jag är väldigt upptagen, och du kan inte bara dyka upp så här.
Jag vill att du går nu. Snälla.
Vet du vad, Katie?
Jag har varit med förr.
En av de första lektionerna som mäklare...
Om man vill hitta nya fastigheter... kolla dödsannonserna.
Ja, jag vet allt om den bortgångne mr Wellsley.
Sorgligt.
Huset är inte till salu.
Jag har spanat in huset i flera år.
Gubben kolar vippen...
...och du tror att du kan flytta in?
Ska jag bara le glatt? Lyckönska dig?
Jag äger huset nu.
-Vad fan sa du? -Leonard lämnade det till mig.
Jag har hans testamente.
För 5 000 kan jag få ett ny testamente som säger att det är min faster Myrtles.
-Jag har en advokat. -Så klart.
Om du har fler frågor kan du ta dem med henne,
men försvinn från min egendom innan jag ringer polisen.
Okej. Vi ses nog, Katie.
-Han jävlas bara med dig. -Det lät inte så.
Han anklagade mig för att ha förfalskat testamentet.
Tro mig, han bryr sig bara om det han förlorar i kommission.
Jag borde ringa Julia.
Advokaten?
Varför det?
Ifall Hayden försöker ställa till med problem.
Som vadå?
Jag vet inte, men som hon sa, vi vill inte ha några överraskningar.
Katie.
Den här killen är bara förbannad. Glöm honom.
Kom igen. Det är första natten i vårt nya hus.
Vi borde fira.
Jaså?
Vad hade du tänkt dig?
Jag kan nog komma på nåt.
-Jag tar en dusch först. -Va?
Jag har städat hela dagen. Kommer strax.
Vad är det här?
Min gamla slutade fungera.
Den ser dyr ut.
Det är en kopia. Jag köpte den av en kille i stan.
Väldigt övertygande.
Vill du ha sällskap?
Jag kommer strax.
Inspektören!
-Jag verkar komma olägligt. -Inte alls. Kom in.
-Ska ni nånstans? -Ja, vi flyttar in i Leonards hus.
Leonard?
Mr Wellsley?
Jag vet. Jag är själv ovan vid tanken.
Han testamenterade det till mig.
Jaså, minsann.
-Det är ett jättefint hus. -Ja, det är det.
-Grattis. -Tack.
Vad brukar det kallas nu igen?
En skänk från ovan.
-Det händer inte varje dag. -Nej.
Lustigt att du inte nämnde det.
-Vadå? -Testamentet, när vi talades vid.
Jag frågade om testamentet.
Jag kände inte till det förrän begravningen. Hans advokat kom.
-Det måste ha varit en chock. -Ja, det var det.
Jag hade velat se din min.
Du jobbade där i... Vad var det du sa? Fyra månader?
Varför är du här?
Jag ville prata med din man.
Han är inte här.
Jaha... Du kanske kan hjälpa mig.
Jag undrade...
När du jobbade kvällar på Smile Diner, hämtade han alltid dig?
Han hade hämtat dig innan.
-Ja. -Okej, men var det bestämt så?
Var det varje kväll eller vissa kvällar?
-Nej, inte direkt. -Så varför var han där den kvällen?
Jag ringde och bad honom hämta mig, och han kom tidigt för att plugga.
Du borde spela på lotto, Katie. Du är en kvinna med tur.
Har det här nåt att göra med att polisen bad Adam lämna ett nytt vittnesmål?
Sa han inget?
Polisen ringde inte.
Jag var här. De ringde från stationen.
Nej, jag kollade det när han hade gått. Ingen har ringt hans nummer.
Det är ologiskt. Varför skulle nån skicka dit honom utan orsak?
Personen kanske hade en orsak.
Det kanske inte är den du tror.
Sköt om dig.
Tack, Julia. Vi hörs. Hej då.
Katie.
Vad ville hon?
Jag ringde henne.
-Vad sa du till henne? -Inget.
Det såg inte så ut. N såg ut som bästa vänner helt plötsligt.
Om du hade varit här, om du hade svarat i telefon...
Vi var överens.
-Du skulle inte prata med henne. -Nej, du bestämde det.
Du har bestämt mycket på sistone.
Vad pratar du om?
Varför sa du inte att det inte var polisen som hade ringt dig?
-Nån annan såg till att du åkte ner dit. -Vem har sagt det?
Inspektör Chesler kom förbi.
Och hon ställde många frågor.
Om dig, om vad som hände den kvällen på restaurangen...
Vad handlar det om, Adam?
-Hur ska jag veta det? -Vem ringde dig?
-Vem skickade dig till polisen? -Jag vet inte!
Jag skulle berätta om det. Det är mycket annat som händer just nu.
Vad mer är det?
Jag är nog skuggad.
-Va? -Jag har fått känslan förut.
I dag körde jag bara omkring.
Jag såg samma bil hela tiden.
Har du varit på banken?
-Vi skulle inte göra det. -Inget skitsnack nu.
Berätta bara: Har du varit på banken?
Tog du ut pengar?
Jag såg honom.
Så det verkade inte vara en bra idé. Utifall.
-Ifall han vill åt pengarna. -Det vet vi inte.
-Varför iakttar han dig annars? -Jag kanske är paranoid.
Jag kanske inte blir förföljd. Jag vet inte.
Du skickades till polisstationen. Då är jag här ensam.
Då dyker Hayden upp och försöker skrämma mig.
Skrämma oss ut ur huset. Vad var det? Varför är han här?
Han vet antagligen.
Jag varnade dig.
Chesler.
Hej, Tom.
Gjorde du?
Toppen.
Toppen. Vänta.
Okej, antagligen från de senaste fyra-fem månaderna.
Vi letar efter checkar från en Leonard Wellsleys konto.
Ja, utställda till henne.
Ja.
Kate Franklin.
Kan du kolla upp maken också? Han har ett annat efternamn.
Det är en Adam Kettner med K.
Hör av dig så fort du kan. Tack.
SOCIOLOGISK TEORI & EMPIRISK FÖRETAGSANALYS
Vad letar du efter?
Leonard gömde inte bara pengarna.
De kommer nånstans ifrån. Det måste finnas ett skäl.
Spelar det roll?
Julia sa att om de får reda på att vi har gömt undan nåt olagligt
kan vi förlora allt.
Okej.
-Föreslår du att vi lämnar tillbaka allt? -Jag vet inte.
Ja, kanske.
-Till vem då? -Jag vet inte!
Men det kändes aldrig rätt.
Jag vägrar återgå till hur det var förut.
Adam.
Vi har kanske inget val.
Vi har alltid ett val.
Jag hade ingen aning om att mr Wellsley lämnade huset till Katie.
Det verkar lite...
...i överkant.
-Ja, visst gör det? -Ja.
Vad vet du om hennes man?
-Jag har aldrig träffat honom. -Så det var inte du som anlitade honom?
Som trädgårdsmästare i huset.
Nej. Det strider mot vår policy att familjemedlemmar jobbar ihop.
Våra patienter är gamla och sjuka.
Vi kan inte riskera potentiella distraktioner.
Vet du om ms Franklin har brutit mot reglerna innan?
Aldrig, nej.
Nej, hon förstod vikten av sitt jobb, särskilt med mr Wellsley.
Varför just han?
Man märkte det inte när man såg honom, men hans hälsa var väldigt bräcklig.
Katie sa att hon hade en anteckningsbok, bara för att hålla koll på hans mediciner.
Har du en journal över hans mediciner?
Du måste prata med hans läkare om det.
Okej, och ms Franklins kontrakt, hur mycket hon fick betalt?
-Ja, det kan vi ge dig. Ja. -Utmärkt. Tack. Och låt mig...
...bara fråga dig: Nämnde hon nånsin en löneförhöjning?
Herregud.
Hon satte in checken precis innan Wellsley dog.
Tog hon pengar från den stackars gamle mannen?
Det är en bra fråga.
Adam?
Adam!
Fan!
Ethan?
De har inte lösts in.
Allt väl?
Jag vet nog vem det är.
Va?
Leonard nämnde en trädgårdsmästare.
Jag har nog berättat om det.
En kille som heter Ethan. Det var för ett par år sen.
Så han har varit där ett tag.
Det fanns checkar till Ethan Doyle.
De löstes aldrig in.
Leonard sa att han slutade dyka upp. Han hörde aldrig av honom igen.
Han blev skjuten.
Kollade du?
Han måste ha förblött där uppe.
Blev han mördad?
Ja, jag tror det.
Men...
Leonard kunde inte ha vetat att han var där. Han skulle hjälpt honom.
Och varför gömde sig Doyle i skjulet? Varför inte komma in i huset?
Det kanske har med de här att göra?
Gissa.
Oj.
-Är de äkta? -Varför gömma dem annars?
Fan!
Här...
-Herregud. -Herregud.
Ge mig dem.
Jag vet att du är där.
Öppna inte.
Min bil är utanför. Han vet att jag är här.
-Jag ska... -Jag fixar det.
Öppna dörren! Hör du mig, Katie?
Snälla, öppna dörren!
Det passar inte just nu.
Ja, du är säkert upptagen med ditt nya hem.
Du borde skämmas! Hur kunde du utnyttja den stackaren?
Jag visste att nåt var på gång. Jag kände det.
Men han var för rädd för att berätta för mig.
Det är inte... Nej!
Du får inte svärta ner mitt företags namn. Jag ska hitta bevis och ringa polisen.
-Jag ska få dig gripen! -Det passar inte.
Det här är inte över, Katie! Jag kommer tillbaka!
Jag ska ta reda på vad som har hänt, på ett eller annat sätt!
Jag släpper det inte! Hör du mig? Jag tänker inte förlora mitt företag.
Varför är den inte full?
Katie?
Katie!
Hallå!
-Hörde du mig inte? -Förlåt, jag gjorde te. Vill du ha?
Nej, jag har en present till dig.
En ny mobil?
Ja, till oss båda.
Nya nummer också. Med tanke på allt behöver vi få vara lite i fred.
Vi kan inte behålla dem.
-Katie... -Adam. Nej.
Det ligger en död man där ute. Han blev mördad.
Han stal diamanterna och vem vet vad mer? Vem han kan ha skadat...
Det försvinner inte bara så där. Polisen letar säkert efter honom.
Fattar du inte?
Doyle stal diamanterna, blev skjuten och sen dog han ensam.
Det är som att han föll ner i en brunn.
Två år senare vet ingen vad som hände med honom eller diamanterna.
Vi kan göra vad vi vill.
-Vad gör du? -Jag ringer Chesler.
-Vi måste berätta för henne. -Nej! Vänta lite.
Lyssna på mig ett ögonblick.
Okej, fråga dig själv det här: Vad gjorde Doyle här?
Varför göra trädgårdsarbete
om han tänkte stjäla en förmögenhet i diamanter?
Jag vet inte.
Gräva upp ogräs hemma hos nån gubbe?
Det är sista platsen som nån kommer att leta på.
Varför löste han inte in checkarna?
För att inte lämna pappersspår.
Han förbereder för storkovan.
Ingen vet om det här stället,
så han kan gömma sig här så länge han behöver.
Men att bli skjuten och dö var säkert inte en del av planen.
Det förändrar inget. Vi kan inte behålla diamanterna.
Okej, pengarna då?
-Vad ska vi göra åt dem? -Vad menar du?
Om vi gör det här synar polisen oss under lupp,
och hur ser det ut? Vi tog pengarna och gömde dem på banken.
-Vad kommer de att tro? -Vi förklarar det.
Vi säger att pengarna var Leonards skyddsnät.
Och sen, då?
Du hörde advokaten. Även om de tror oss,
även om vi inte hamnar i fängelse, kan vi förlora huset.
Vi behöver inte huset, Adam! Vi behöver inget av det här.
Så länge vi har varandra kommer vi att klara oss.
Klara oss?
Jag är less på det.
Det räcker inte längre. Jag vägrar återgå till det vi hade innan.
Och mannen där ute, då? Vad ska vi göra åt det?
-Låtsas att det inte har hänt? -Jag sköter det.
Hur då? Hur ska du göra det?
Det här huset tillhör oss nu.
Det här är vår framtid.
Ingen får ta det ifrån oss.
Allt kommer att ordna sig.
Jag löser det åt dig.
Vad gör du?
Det är nån är i huset.
Var fick du den ifrån?
Adam.
-Sluta. -Rör dig inte.
Vi måste larma polisen.
Stå still, ditt svin!
Herregud!
Calvern?
Hur mår du, Katie?
Inspektör Chesler.
Vilken jäkla grej.
-Det var en olycka. -Ja, de säger det.
Lagen säger att det är självförsvar, så...
Men det får en att undra.
Vad rörde sig i hans huvud? Varför skulle han göra nåt sånt?
-Bara bryta in sig i huset... -Det vet jag inte.
Nåt måste ha utlöst det.
Det här är inte ditt fel.
Va?
Allt var bra tills Adam började jobba här.
Du kan berätta vad som pågår. Jag vet att det inte är ditt fel.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Jag känner till era pengaproblem.
Jag vet hur det påverkar folk.
Jag vet om den stora checken från mr Wellsley.
Du förstår inte.
Säg inget, Katie. Lyssna bara.
För att...
...det kanske...
...var ett lån. Eller en gåva. Vem vet?
Men se det från mitt perspektiv, helhetsbilden.
Helt plötsligt faller allt det här i knät på dig.
-Jag sa ju... -Och här är jag...
Coronern säger att gubben dog i sömnen.
Du berättar hans sista vilja, och jag tänker: "Varför inte?"
Men inte förrän han är kremerad... hittar du ett testamente.
-Jag visste inte ens om att det fanns. -Och jag har ingen kropp.
Jag kan inte ens bevisa om han dog en onaturlig död.
Och det börjar hålla mig vaken om nätterna.
Jag skulle aldrig skada Leonard.
Jag pratar inte om dig.
Va?
Har Adam nånsin nämnt nån som heter Gaskin, en Ray Gaskin?
Jag känner igen namnet.
Han försökte råna restaurangen och han var vaktmästare på universitetet
när Adam tog kurser där.
Nej, det är inte... Nej.
Det är en stor skola. De kanske aldrig möttes.
Men förr eller senare...
...klantar sig Adam. Det är bara en tidsfråga.
Låt honom inte dra med dig i fallet. Kom till mig då.
Älskling.
De vill prata.
Vilken jäkla grej.
Katie! Jag hörde vad som hade hänt. Allt väl?
-Jag har ringt. -Jag har bytt nummer.
Jag måste prata med dig.
Visst, följ med upp.
Tror du på inspektör Chesler?
Kan Adam haft del i det som hände på restaurangen?
Jag vet inte vad jag ska tro.
-Hade Adam problem med mr Wellsley? -Nej.
Nej, ingenting.
Om polisen misstänker Adam för hans död kommer de att försöka hitta ett motiv.
De kommer påstå att han skyndade på saker.
Han hatade att vara fattig.
Lyssna: Om Chesler tror sig vara nåt på spåren kommer hon inte ödsla tid.
Hon kommer att försöka söka igenom huset.
-Kan hon göra det? -Du måste fråga dig om hon hittar nåt.
Du måste lova mig.
Lova mig att du hjälper Adam också.
-De är borta. -Vadå?
Pengarna.
Adam måste ha tagit dem.
Är det det ni hittade? Kontanter?
Ja...
Nästan 100 000 dollar på vinden.
Vi trodde att de var stulna först...
Varför ändrade ni er?
Diamanterna.
Så ni hittade diamanter i huset?
I rummet ovanför garaget.
Har Adam diamanterna?
Ja.
Du måste stoppa honom.
Varför då?
Han vet att du misstänker nåt och tog pengarna.
-Han kommer fly och låta polisen ta dig. -Nej, inte Adam.
Är du säker på det?
Du måste hitta honom, ta honom till huset och ringa mig.
-Följer du inte med? -Jag måste uppehålla Chesler.
Hon får inte söka igenom huset förrän Adam är där.
-Inspektör Chesler. -Inspektör Johnson.
Vad har vi här?
Sopbilen som körde sin runda i morse larmade.
-Hur länge har han varit där? -Rättsläkaren är inte här. Du hann före.
Fan.
Varför ringde du mig?
Det låg en ryggsäck bredvid offret med ett gammalt tvätterikvitto i.
Det är ganska blekt men adressen matchar namnet från ett av dina fall.
-Vilket namn? -Leonard Wellsley.
Kom igen, Adam. Svara.
-Var har du varit? -Adam!
Jag var med polisen halva natten. När jag vaknade var du redan borta.
Ingen lapp. Du har inte svarat på hela dagen.
-Var har du varit? -På banken.
Jag ville prata om det.
-Varför tog du pengarna? -För vi har problem.
Jag kollade upp mäklaren, Hayden.
Vad är det med honom? Varför är han så intresserad av huset?
Vet du vad? Mickey Hayden har ingen mäklarlicens.
-Va? -Han är nyligen frigiven.
-Han fick ett par år för ett juvelrån. -Juveler?
Nere i centrum. Han hade inte ens pistol. Han snackar sig in genom säkerhetsdörren,
överrumplar vakten och kör typ en smash-and-grab-kupp.
På 60 sekunder kom han över tre miljoner i lösa diamanter som aldrig hittades.
-Därför kom han hit. -Det blir ännu bättre.
Poliser tror att han hade en kumpan som aldrig hittades. Vill du gissa vem?
Den andra killen blev skjuten men kom undan.
Doyle kom undan med diamanterna.
Och bara en annan person kunde ha vetat om det.
Den som sköt honom.
Hayden.
Jäveln använde inte ens ett falskt namn. Trodde han att vi var dumma?
-Vi måste ringa polisen. -Nej, vi måste bara dra härifrån.
Vi har gott om respengar, så du kan väl packa lite snabbt?
Jag ska fräscha upp mig.
Du tänkte väl inte lämna mig?
Va? Varför skulle jag lämna dig?
Byt om.
Hej, Julia. Det är Katie.
Ja, han är här, men det var inte han.
Var är de?
Jag vet inte.
Ropa hit honom.
Adam?
Adam!
Här, älskling.
Släpp henne.
-Jag vill bara ha diamanterna. -Släpp henne.
Jag har väntat länge på det här.
-Så du kan väl säga var de är? -Nånstans där du aldrig hittar dem.
-Tänker du skjuta mig? -Det stämmer.
Om du får diamanterna skjuter du oss båda.
Så här är det: Även om du träffar mig därifrån...
...kommer hon att få ett hål i sig i storlek med ditt huvud.
Det vill vi väl inte? Så låt oss prata om det här.
Adam!
Din jävel.
Adam!
Nej! Adam!
Älskling...
Adam!
Älskling! Snälla.
Adam.
I trädgården.
Håll ut.
Katie.
Herregud!
Kom, Katie.
Jag är ledsen.
Sätt dig.
Du...
Lyssna på mig.
Vi måste leta efter diamanterna innan polisen kommer. Förstår du?
Det är bara så vi kan förklara utan att implicera dig.
-Adam skulle inte skada Leonard. -Katie, diamanterna.
Hur kunde jag ha trott det?
Det var Hayden.
Hayden dödade honom med en överdos.
Han läste min loggbok för Leonards mediciner.
-Jag hittade den tomma burken. -Hur vet du att det var Hayden?
Leonard brukade säga att han hörde nån i huset, men jag...
Det var Hayden.
Han letade efter diamanterna.
-Han fann dem inte. -Men det gjorde du?
Jag förstår inte.
Varför sköt Hayden Doyle?
Varför hade han inte diamanterna till slut?
Han var inte så smart som han låtsades vara.
Hur smart kan man vara om man blåser sin partner,
skjuter honom när polisen är på väg,
och partnern flyr med tre miljoner dollar i diamanter?
Och själv får man två år i fängelse.
Jag sa inte hur mycket de var värda.
Hoppsan.
-Vad gör du? -Jag har gjort min plikt.
Jag var offentlig försvarare i tio år. Hur tror du att jag fick Haydens fall?
Han var en idiot, men jag trodde på det han sa.
Vi hade en överenskommelse, men så klart han förstör allt.
Jag förhandlade mig till två års fängelse. Jag spårade Doyle till Leonard.
Men jag kunde inte klura ut var han fanns.
Så Doyle var alltså död.
Hjälpte du till att döda Leonard?
Nej, jag var inte inblandad. Det var Hayden som blev otålig.
Han ville skynda på det.
Men jag fick agera fort för att dölja hans spår.
Testamentet.
-Det är inte äkta, va? -Tillräckligt äkta.
Utan nån som bestrider det, vad är skillnaden?
Leonard hade säkert gett dig huset om han levde, men det är ovidkommande.
Just nu måste du berätta var diamanterna finns.
Det vet jag inte.
Katie...
Adam gömde dem.
Jag vet inte var de är. Men jag skulle inte berätta om jag visste.
Det var det jag gillade med dig. Det handlade aldrig om pengarna.
De dyker säkert upp.
Det gör det alltid.
-Katie? -Inspektören?
Jag är Julia Byron-Kim, ms Franklins advokat.
Ms Byron-Kim, stig åt sidan så jag ser bägge händerna.
Får jag förklara, å min klients vägnar...
Visa händerna, nu!
Okej.
Om du bara lyssnar...
Stanna här.
Är du oskadd?
Ingen fara. Du är oskadd.
Såja.
Kom, vi går härifrån.
Det här är Chesler.
Jag begär förstärkningar och en ambulans till 127 Queens.
FYRA MÅNADER SENARE
Katie.
-Hej! -Inspektören.
Ursäkta, men jag knackade.
Förlåt, jag var långt borta.
En ung ceder. Det är en fin plats.
-Massor av sol. -Ja, jag tror det.
-Kul att se dig. -Detsamma.
-Vad fin du är. -Tack.
Ja, vi...
Vi mår bra.
Jag kom för att berätta att fallet är officiellt avslutat.
Mickey Hayden och Julia Byron-Kim är de enda misstänkta.
Ditt barn kommer aldrig få veta att hennes pappa hade begått brott.
Tack, inspektören.
Vi har sökt igenom huset ett halvt dussin gånger, uppifrån och ner.
Jag fattar inte.
Han sa inget.
Jag vet inte var Adam gömde diamanterna.
Jag önskar att jag visste det.
Sköt om dig, Katie.
Detsamma.
Undertexter: Dann Ling