Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
DROBNÉ
Vánoce jsou časem péče
a být co nejlepší.
Vánoce jsou časem sdílení
a vědět, že jste požehnaní.
Vánoce jsou časem dávání
s láskou radostnou,
vždyť právě o tom Vánoce jsou.
Vánoce jsou časem radosti,
pokud štěstí máte.
Někdo dárky a cetky užívá si,
jiný nemá nic.
Někteří o stolů bohatě hodují,
na jiné jen drobty zbyly.
Někteří mají a jiní ne,
a vy patříte mezi ně.
Vánoce jsou časem zpěvu.
Slyšte kostelní zvony znít.
Vánoční stromky se krásně třpytí.
Děti si hrají, psi štěkají.
Štěstí a radosti,
tak to jsou Vánoce.
Vánoce na návsi.
Všichni už tu jsou.
Smějí se, zpívají, zvonky zvoní, úsměvy rozdávají.
Kabáty, klobouky a podobné.
A termo prádlo.
Stromy svítí a máme jmelí.
Máme Vánoce na návsi.
Já potřebuju jmelí.
Hlavní je péče,
soucit a láska.
Je lepší dávat než brát.
A to je pravda a fakt.
A ti, kdo to neví,
tak ti jsou opravdu nejchudší.
Musím z města pryč.
Není důvod tu být.
Minulost zapomenout, konečně volná být. Musím z města pryč.
SMÍŠENÉ ZBOŽÍ PRAIRIE VIEW
Vánoce na návsi.
Péče je to hlavní.
Krásný den.
Dárky se dávají, koledy zpívají.
Milenci se procházejí.
Romantické.
Vánoční světýlka a koulování. Raději pozor!
Moje oko!
Přátelé, sousedi, radostně dovádí, Vánoce jsou na návsi.
To si poslechni, Felicity.
Já nic neřekl, ale paní Hamptonová
nedala do vánočního pudinku fíky.
Musím odsud pryč.
Vidím únik a šanci mám,
vím, že se zblázním, když město za sebou nenechám.
Pojďme na to.
Regino, víte jistě, že chcete celé město nechat vystěhovat před Vánoci?
- Vypadám, že to nevím jistě? - Podle chůze víte. Ale jestli můžu…
Díky, že jste u nás nakoupili.
Pa, holčičko.
Na nejlepší vánoční dárek, který jsme si kdy dali.
Léčba plodnosti je mnohem lepší než cokoliv v dárkovém papíru.
Možná, jen možná
budeme děťátko mít.
Jak skvělý dárek by to byl…
- Nebo trojčata? - Počkej.
Dlouho jsme čekali, ale naděje se nevzdali.
Budeme v rodině tři.
Snad příští Vánoce
budeme šťastní
s tím, co přáli jsme si nejvíc.
S naším děťátkem.
- S tvými rty. - A tvýma očima.
Teď máme naději v něco nemožného.
Regina Fullerová? Neviděl jsem vás od otcova pohřbu před půl rokem.
Moc nám chybí. Jak se máte?
Už mnohem lépe.
Musím vás informovat, zvláště když jste místní pastor,
že město jde do prodeje, ale zas tolik se neděje.
A je v pravomoci mojí předat příkaz k vyklizení.
Peněz dostanete dost, ať předejdeme tření.
To nemyslíte vážně. Prodáváte naše město?
Konglomerátu Cheetah Mall.
Stojíme přesně uprostřed budoucího největšího obchodu na Středozápadě.
Do konce roku to musím podepsat.
Kdo tohle lidem o Vánocích udělá?
Bohatí, kteří ušetří na daních.
Šťastné a peselé, vastore Křišťane.
Drobná změna?
Vánoce na návsi.
Nic nemám.
- Chyť mě. - Pardon.
- Šťastné a veselé. - Promiňte.
- Radost všude. - Omlouvám se.
- Saně a kaštany… - Pardon.
- Všeho dost máme. - Pardon.
- Na dobré časy tančíme. - Pardon.
Jsou Vánoce na návsi.
Vánoce jsou časem krásy, šatů nejlepších.
Nebudeme dělat nic, žádná práce a nic víc.
Budem se jen radovat, hrát si a smát.
- To jsou Vánoce. - Ano, to jsou.
To jsou Vánoce.
Ano, to jsou.
Vlasy až na severní pól.
Margeline, pověsím jmelí.
- Moc mě to mrzí! - Co tě mrzí?
Margeline, vůbec se nepři.
Ač jsme spolu vyrůstaly jako sestry,
je načase to ukončit.
Zde je výzva k vyklizení. A šek na přemístění.
Zítra se mi stav na vlasy. Nezpozdi se.
O čem to mluvíš?
Cheetah Mall hledal pozemek a já právě jeden zdědila.
Fullerville je pozemek?
Nejjednodušší dohoda na světě. Je to znamení, že se věci mění.
Jsem tvá jediná kamarádka a tys mi to neřekla?
To je taková blb… Bůh jí žehnej.
Co s náma bude?
Co to děláš?
Vždycky jsem to chtěl říct, ale nehodilo se to.
- Musím z města ven. - Vánoce na návsi.
- Nemám důvod čekat. - Všichni jsou tu.
- Vím, že tu přijdu o rozum. - Zářící stromky a jmelí.
- Pokud neodjedu pryč. - Jsou Vánoce na návsi.
Do banky.
Poslouchejte, lidé moji, jestli mohu na chvíli.
Město zmizí v zapomnění, berte to jako upozornění.
Vyberte si peníze hned, nebo třeba později.
Váš život totiž není krásný a vy nejste George Bailey.
Hej. Já myslela, že pracuješ.
- Vánoce na návsi. - Pardon.
Mám až moc starých vzpomínek.
VRÁTÍM SE. DNES ZAVŘENO.
Které mě mučí a trápí.
Má temná minulost nenechá mě být,
je načase dál jít.
Snad mi pak bude líp
někde, kde se ztratím.
S čistým štítem, o klidu snít.
Kde už jen sama mohu být.
Vánoce jsem časem sdílení.
Nějaká drobná změna?
Vánoce jsou časem péče.
Drobná změna?
Tohle je poprvé, co tu vidím bezdomovkyni.
Tak si na to zvykněte, protože teď jich máte plné město.
Musíme z města ven, zbylo neštěstí a smutek jen.
Co se asi stane dál?
Musíme kvůli ní město opustit.
Musíme z města ven.
Naše minulost bude pryč,
je to nefér a ona na to nic.
Musíme město opustit.
- Musím odsud pryč. - Vánoce na návsi.
Moc mě to mrzí.
- Není už důvod čekat. - Čas vypršel.
- Musím z města pryč. - Vánoce na návsi.
Rozlučte se s Vánocemi.
S Vánocemi na návsi.
PŘÍKAZ K VYSTĚHOVÁNÍ
- Páni. - Páni.
Je to… obrovské.
Chtěl jsem se vyjádřit.
Myslíš, že to z tátova domu uvidí?
Tohle uvidí i z vesmíru.
Mám pocit, že na mě spoléhá celé město.
Co když je zklamu?
Nejhorší je,
že když ji odpor nezastaví, zklamu i tebe.
Christiane, dost.
Jsi pastor a pomáháš městu tak, že ti nejde nic vyčíst.
Nezklameš nás, ať jsme kdekoliv.
Podle mě je to přesně naopak.
O čem to mluvíš?
Vždycky jsi chtěl být jen manžel a otec.
Nevěděla jsem…
že budu mít takové problémy
ti tvůj druhý sen splnit.
Lásko, ty jsi…
Nechci být manžel a otec.
Chtěl jsem být tvůj manžel a otec našich dětí, pokud nám budou přány.
A pokud ne,
budeš ta nejúžasnější matka,
ať ty děti přijdou odkudkoliv.
- Ale… - Ne.
Ve svatebních slibech žádné „ale“ není.
Co když ti řeknu, že jsi lákavější a sladší než koláč?
To je krásná a sladká lež, ale krásně lžeš.
A už dost o koláčích.
- Já je mám rád. - Já vím.
Co když ti řeknu, že tě miluju ze všech nejvíc.
To je pravda, ale přesto se ptám proč,
proč, to netuším.
Povím ti proč.
Jsi krásná uvnitř i zvenčí.
Jsi to jediné, bez čeho nemůžu žít.
Naše láska je určitě zvláštní.
Můj svět se jen okolo tebe točí.
Jsi moje milovaná píseň, kterou si stále zpívám.
Jsi moje hvězda.
Moje kytara naladěná.
V naší hudbě je pravá harmonie.
Co bychom byli, lásko, bez sebe?
Modlím se, abychom všechny bouře přečkali.
Modlím se za tebe vždy, když se modlím.
Jsi skála má.
Jsi poduška má.
A děkuji Bohu,
že nás uviděl a láskou požehnal.
My jsme jak z filmu o lásce.
O nás zpívají a píší básně.
Máš moje srdce, mou duši i život.
Je štěstí, že tě mám.
A já ti říkám.
Že tu vždy pro tebe budu.
Ty jsi pro mě všechno.
A já tě zbožňuju.
A už jsme si řekli…
že tě miluju?
Jsi moje milovaná píseň, kterou si stále zpívám.
Jsi moje hvězda.
Jsi moje kytara naladěná.
A věz, že navždy mou lásku máš.
My dva zvládneme…
Cokoliv spolu.
Nic mi tě nedokáže…
vzít.
Jdeš pozdě.
O 30 sekund.
Posledních třiceti sekund vlastního života by sis vážila.
Jestli posledních 30 sekund mého života musím poslouchat to tvoje stěžování,
tak radši umřu.
Stačí doručit poslední příkaz k vystěhování
a město uvidím už jen ve zpětném zrcátku.
Carl měl včera v obchodě zavřeno.
Jo, byl u zubaře.
Kořenový kanálek byl lepší volba než ty.
Zase mu zlomíš srdce.
Prosím tě. Jde o byznys.
Jasně. Ale poprvé to jen byznys nebyl.
Láska ze střední. Stýkali jste se za tátovými zády.
Ten kluk byl do tebe blázen.
Dostane stejně tučný šek jako ostatní.
Dobře víš, že ty šeky vypadají jako spousta peněz,
pokud se nemusíš odstěhovat a začít znova.
Víš, kolik let potrvá, než se ti lidi zotaví?
- My tu hrajeme kvíz? - No dobře.
Pastor Christian organizuje odboj.
A víš, že za ním stojí ten nahoře.
Pak je to asi problém toho nahoře.
Srazí tě blesk.
Hej, tak mě pusť dovnitř.
Rozpusť si vlasy.
Jsme přece kámošky.
Hej, tak já ti řeknu, kam můžeš jít.
A kam si to strčit. Přímo tam, kam si myslím, že máš jít.
A máš z toho dobrý pocit.
Víš, holka, já tě sleduju. Každej den.
Stěžuješ si a kazíš to pořád všem.
Ale tohle je od tebe hnusnej klam.
Zničíš život všem lidem, který znáš.
A máš z toho dobrý pocit.
Ty jsi dáma, to se pozná, každej tvrdí, jak jsi hrozná,
jenom já tě odjakživa ráda mám.
A teď už tě nepoznávám.
Teď už tě nepoznávám.
Mně mohou ublížit jen tyče a kamení…
Ale slova a úmysly můžou zabíjet.
Hej, to je pořád dokola.
Tak dlouho ses schovávala, a najednou jsi potvora?
Kam Regina zmizela?
Najdem ji a připomenem, že srdce a duši má?
Budeš toho litovat.
Kamarádky jsou solí země.
Pravdu si říkají, i když to bolí.
Holka, skoncuj s tou nevolí.
Nebo brzo nebudeš mít ani ty imaginární.
Dobře si to rozmysli.
Ó, Regino, já viděla, jak se chováš.
V intrikách ty se vyznáš.
Ztratila jsi směr?
Holka, ty si myslíš, že jsi pichlavá.
Nepotřebuju jehlu, když si chci propíchnout ucho.
Svět se netočí jen kolem tebe.
Nepotřebuju natáčky, když si chci navlnit vlasy.
Holka, ty jenom drsně prskáš.
Na pleť nepotřebuju peeling.
Jen si to uvědom.
Já nechci a je mi to jedno.
Jen si to uvědom, jen jim to ukaž.
Trochu vlídnosti těm lidem nebohým.
Slez ze svýho trůnu a zachraň naše město.
Nebuď královnou zlou.
Nebuď královnou.
Královnou zlou.
Regino.
Královno…
zlá.
Regino, nebuď tak chamtivá.
Nech ty lidi na pokoji. Jsou to tví lidé.
Jsem moc pyšná,
že jsem byla první žena, co si otevřela podnik na návsi.
A že jsem se stala první starostkou Fullervile,
děkuji mnohokrát.
Tys odjela z města.
Zahodila jsi celá léta i svoji minulost.
Ale tu moji nezahodíš.
Kam jdeš? Ještěs mi nedokončila vlasy.
Víš, co se říká, Regino.
„Nemůžeš být příliš bohatá ani hubená.“
Ale můžeš být…
příliš osamělá.
Udělej si ty pitomý vlasy sama.
Panebože!
DR. MARSHALL ZAVOLEJTE MI
Hej, hou, Regina musí pryč!
- Zachraňte město. - Hej, hou, Regina musí pryč.
- Pryč! - Regino!
Já nic neřekl, ale pastor dneska večer v kostele pořádá odbojovou schůzi.
Jsi hotová studnice znalostí.
S radostí.
Regino.
Postaví se proti vám celé město.
Oslovili jsme guvernéra, tisk, všechno, abychom vás zastavili.
Prosíme vás, nedělejte to.
Neztrácej čas a nepros ji, zlato. My ten prodej zastavíme.
A varuju vás, Regino,
ty, kteří staví chamtivost nad bližní,
čeká kamenitá cesta.
Tak to si musím koupit pohodlnější boty.
- Regina musí pryč! - Nenecháme se umlčet!
Neříkal jsi, že guvernér a novináři ti ani nezvednou telefon?
Snad mi Bůh tu drobnou lež odpustí,
dokud nevymyslíme, co dál.
Zachraňte naše město!
Hned jsem u vás.
Ahoj, Carle.
Regino.
Sluší ti to.
Tobě taky.
Viděl jsem tě na otcově pohřbu. Pak jsem tě hledal.
Musela jsem zařídit pár věcí.
To chápu.
Jsem na řadě, že?
Musíme si promluvit.
Proč tahle věta vždycky věští problémy?
Carle…
Když ti řekne doktor, že si musíte promluvit…
- musíš se připravit. - Nedělej to.
Když ti to řekne partnerka, čeká tě přednáška.
Nedělej mi to ještě těžší. Jen…
to podepiš.
Proč jsi nezavolala zpátky?
Víš, kolik jsem ti poslal dopisů?
A já po všech těch letech na tu noc pořád myslím.
Šílené, co?
Lidé se mění, Carle.
Ne přes noc.
To je lampa mého otce?
Koupil jsem za ty roky spoustu jeho věcí.
Dobrý důvod zajít k vám a poslechnout si, co děláš.
Někde tu mám i ten časopis, kde jsi na obálce.
Vidíš… nevím, kde je.
„Holka z maloměsta to dokázala.“
Tvůj táta byl zatraceně pyšný.
Asi je divné být zpátky, že?
Jen dokud se neuzavře ten obchod.
Slyšel jsem.
Nabízím ti mnohem víc, než co tohle místo stojí.
Nemám zájem.
Carle, je načase hodit Fullerville za hlavu. Pro nás všechny.
Vždyť tohle už ani není smíšené zboží.
Je to vetešnictví plné rozbitých panenek a…
zničených snů.
To si myslíš?
Kéž bys viděla to, co já.
Tahle čajová sada, tahle skříňka
patřily malé Mae.
Starý George Brayford je vyrobil.
A spolu si s tím hráli.
A ona dědečka milovala
vším, co v sobě měla.
A on věřil, že jeho láska
ji naživu udrží.
Měla nádhernou tvář
a hlavičku holou.
Předstírali, že pijí čaj
a zajídají sušenkou.
Vzpomínky jsou vzácné a cenné
a zlatem se vyvážit nedají.
A tak já…
ty vzpomínky uchovávám.
Vím, že skýtají nevýslovná bohatství.
A navždy…
budu vděčný,
že mi bylo svěřeno…
to, co je, a to, co bylo.
A teď i pak…
ty vzpomínky ctím.
Carle, je pozdě. Ta smlouva…
Každičká věc a každá hračka
své příběhy mají,
které jen jejich majitel vidí.
Můžeš si je koupit
za draho či za peněz pár,
ale ty vzpomínky si nekoupíš.
Jsou svaté a vzácné.
Jsou to vzpomínky naše drahé.
A Bohu za ně děkujme.
Carle, já…
Můj otec…
si tě velice vážil, ale…
tvoje vzpomínky možná…
Moje vzpomínky nejsou stejné jako tvé.
Vezmi si ten šek.
Vzal bych si ho od tebe, jen kdybych za něj…
mohl koupit město a zachránit klenot, který tvůj otec vytvořil.
Smlouvu přijde vyzvednout Felicity,
takže už spolu nemusíme mluvit.
Co se stalo dívkou, co jsem znal?
Už dávno odešla.
Kdysi dávno
byla dívka jako slunce jasná.
Chytrá, veselá a šťastná.
A žil i chlapec, co ji zbožňoval.
A jít s ní chtěl
na bál, kde srdce mu zlomila.
Všechny vzpomínky nejsou sladké.
Ale aby byl život celistvý,
ze všech se musíme poučit.
My jsme ochránci vzpomínek.
Dobrých i zlých, velkých či malých.
Radosti, bolesti,
všechno prožijem znovu.
A znovu.
Vzpomínky…
Hej, hou, Regina musí pryč!
VZDORUJTE REGINĚ! SRAZ DNESKA VE 20:00 V KOSTELE
To vás nikdo nenaučil, že není slušné odhazovat odpadky?
A vás nikdo nenaučil hledět si svého?
Však vy se nakonec změníte, tak či onak.
Doktore Marshalle, omlouvám se.
Regino. Jste v pořádku? Řídíte jako šílená.
Ano. Ne. Vlastně nevím.
Ten hloupý leták mi vletěl před oči
a zabránil mi ve výhledu.
Regino, musíme si promluvit.
Jde o vaše zdravotní výsledky.
Stavte se ke mně do kanceláře.
Určitě není vhodné řešit takovou věc v…
Ve vší úctě jsem měla náročné ráno, tak to vyklopte.
No, mrzí mě to, Regino, ale…
na mozkovém skenu máte nějaký stín.
Určitě to nic není, ale musíme to začít řešit
a co nejdřív vás objednat na další prohlídku v nemocnici.
Regina musí pryč!
ZMĚNA
Ta ženská je tak otravná!
Jaká ženská?
Dobře.
Provedeme to zítra. V deset.
Dobře. Tak tedy zatím.
Jeďte…
opatrně.
CHEETAH MALL I SMLOUVY MÁME VELKÉ
- Regino… - Teď ne.
Dobře.
Ale teď už není teď.
Teda, je teď, když je teď,
ale už není to teď, když jste řekla „teď ne“.
Chci jen říct, že vám přišlo tohle.
Je to smlouva od Cheetah Mall. Ať o ní víte.
Nebýt tvého upozornění, tak bych ji přehlédla.
Není zač.
Aha, to byl vtip. Myslela jsem, že je vše při starém.
Sarkasmus. Legrační.
Tak mě napadlo,
jestli by se ten obchoďák nedal postavit jinde?
Kde nežijí lidé?
- Ven! - Ano.
Felicity?
Felicity, nahodíš pojistky?
Felicity už šla domů.
Chcete rozsvítit?
Kdo jste?
Co tu děláte?
Právě jsem stiskla nouzové tlačítko. Vyšle tichý signál,
takže jestli mě chcete oloupit nebo unést, strážník Bryant tu bude do 30 sekund.
Tak zaprvé, to není nouzové tlačítko.
Je to pastilka.
A za druhé,
lidi, které někdo unese, obvykle mají někoho, kdo zaplatí výkupné.
Zato vám by celé město leda zamávalo na rozloučenou.
Co jste zač?
Každý potřebuje anděla.
Bože můj.
Mám nádor na mozku.
Každý potřebuje přítele.
Mám halucinace.
Každý potřebuje andílka.
Proto se o mě Dr. Marshall tak bál.
Tu a tam.
A tu a tam přijde zpráva z nebes,
aby nám pomohlo s trápením.
Pokud jste posel z nebes, musím si změnit adresu.
Takže vy jste anděl?
Jak se jmenujete?
Inu, Anděla.
Co ode mě chcete?
Drobnou změnu.
Tak proto jste mi tak povědomá.
Jo. Podívala jste se skrze mě,
když jste si myslela, že jsem bezdomovkyně.
Tak jsem si řekla, že vás navštívím a trochu to povysvětluju.
Nepotřebuju nikoho, kdo používá slovo „povysvětluju“.
Víte, proč váš otec každý večer stál u toho okna?
Rád pozoroval rozsvícené lampy na návsi.
A jaká to byla ztráta peněz.
Chtěl mít náves osvícenou lampami
jako v jeho oblíbeném příběhu,
skotském podobenství o lampáři.
Kdysi dávno žil ve vesnici starý lampář.
A každý večer, když zapadlo slunce,
nesl své světýlko ulicemi
a cestou se zastavil u každičké lampy.
Rozsviť lampu,
ať vede tě dál.
Jinak se někdo zatoulá
či v temnotě zůstane stát.
Zmatený a ztracený, se srdcem ztrápeným.
Rozsviť lásky plamen jasný.
Zažeň temné stíny noční.
Nechť plameny ženou se v dál.
Rozsviť lampu.
Tatínku?
A světlo šiř dál.
Ačkoliv ho ve tmě nebylo vidět,
podle světla lamp jste poznali, kudy lampář prošel.
A světlo šiř dál.
Kamkoliv jdeš,
vždy záři za sebou zanechej.
Staň se nočním majákem.
Rozsviť lampu
a světlo šiř dál.
A možná ta kapka světla mého
posvítí jiným na cestu.
Osvítí cestu
za lepšími časy,
stane se požehnáním pro lidi.
Rozsviť plamen lásky jasný,
zažeň temné stíny noční.
Nechť plameny ženou se v dál.
Rozsviť lampu…
a šiř své světlo dál.
Váš otec vám posvítil na cestu.
Najděte to světlo a zavede vás tam, kde jste se ztratila.
A kde to asi je?
Tam, kde můžete být šťastná.
Jsem ráda, že jste jen přelud,
takže vás vůbec nemusím poslouchat.
No, na přeludech je zajímavé to,
že mají v rukávu nekonečné množství triků.
Panebože.
Panebože!
Doufám, že můj příští přelud nebude celý v diamantech.
Co to propána provádí?
Nebo spíš „k čertu“?
K prodeji domů nás podvádí.
Nutí nás hrát její hru.
Město je vše, co máme.
Srdce i duši do něj dáme.
Známe tu každý kout.
Měla jsem děti a řidičák dostala.
A byly rýmy, kopřivky, osypky.
Jak jen to přežít máme? Je tak zlá!
Hej, v kostele se nekleje.
Žehnej nám, Pane, a pomáhej nám.
- Ona je nejzlejší. - Je nejhorší.
- Chamtivá. - Proradná.
- Nevrlá. - Nejzlejší čarodějnice ze Středu.
Bůh jí žehnej.
Nejzlejší čarodějnice.
Krade nám domov a živobytí.
Chudobu chce nám přivoditi.
Nejzlejší čarodějnice ze Středu.
Občané Fullerville, přišel čas, kdy musíme povstat.
Co uděláme?
Když dáme hlavy dohromady, vymyslíme, jak Reginu porazit.
No tak. Žádný nápad není zlý.
- Třeba ji plácneme. - Třeba ji zavřeme.
Kam ji zavřeme?
Spálíme jí koště a rozbijeme kotlík.
- Vlasy jí spálíme. - Do pasti chytíme.
Nebo ji jen tak pocucháme…
Nejzlejší čarodějnice ze Středu.
- Co otrávené jablko? - Nebo kbelík vody.
Co se modlit?
Pane, ukaž jí cestu.
Cestu.
- Nohy podkopnem. - Šaty ukradnem.
Bože, to nedělejte.
Takhle ji na plotnu hodíme.
Usmažíme, povaříme, podusíme.
Taky ji zabahníme a poplivem.
Bouchnem, prásknem páskem.
A taky ji musíme kapánek pocuchat.
- Neměl jsem o těch nápadech říkat. - Jo.
Je to Nejzlejší čarodějnice ze Středu.
Můžete zpomalit?
Ani jsem si nestihla zapnout pás.
Je protizákonné zároveň řídit a mít přeludy.
Nejezděte do města na schůzi, Regino.
Ti lidé vás vidět nechtějí.
Leda byste měla bílý vous a rudý klobouk.
Nechce ty chudáky na pokoji.
Chudáky?
Nabídla jsem jim férovou a velkorysou dohodu.
A oni se proti mně spikli.
Já jim ukážu.
Co jim ukážete, svou nevychovanost?
Svoji nenávist?
Celé město vám říká Nejzlejší čarodějnice ze Středu.
Vím, že nádory na mozku jsou smrtící, ale netušila jsem, že i tak otravné.
Bože. Nevkusné.
Některé čarodějnice klejou, některé příšerně páchnou.
A ty dvě nejslavnější
Zlá čarodějnice z Východu a Zlá čarodějnice ze Západu
jsou andílci vedle Nejzlejší čarodějnice,
která je uprostřed. Uprostřed téhle naší země.
Nejzlejší čarodějnice ze Středu. Krade nám domovy a živobytí.
Chudobu chce nám přivoditi.
Nejzlejší čarodějnice.
Je mi z tý báby na blití.
Celé město jen rozlítí.
- Je horší než… - Hej.
Nejzlejší čarodějnice.
Zlá bába, ta nám dává.
Jen se chlubí a chvástá.
Nutí nás sbalit si saky paky a kašle na nás taky.
Ježibaba zlá, jak smola černá, ježibaba zlá, potvora mizerná.
Je bezcitná, sprostá a chladná. Takhle nechceš zestárnout.
Nejzlejší čarodějnice ze Středu, je krutá, hrubá a ohavná.
Je zlá, chladná a nesprávná.
Je to záludná baba příšerná.
Je to nejzlejší čarodějnice.
Nejzlejší čarodějnice…
Myslím, že jste chtěli říct „středu“.
Rčení „my o vlku“ nikdy nebylo přesnější.
Regino Fullerová, máme tu jednání.
Na mém pozemku.
Ať si o mě myslíte cokoliv,
a věřte mi, že jsem toho slyšela dost,
když můj otec před pár lety onemocněl,
já jsem přijala za toto město zodpovědnost.
Jo, z luxusního bytu v New Yorku.
Učinila jsem těžká ekonomická rozhodnutí, která můj otec odmítal.
Zavřít podniky, které nepřinášely zisky.
Prodat půdu, která se nevyužívá.
Té půdě se říkalo parky, Regino.
Když mě oslovili z Cheetah Mall,
že chtějí postavit největší obchodní dům v zemi,
věděla jsem, že je to životní příležitost,
šance pro Fullerville vstoupit do 21. století.
To je lež.
Čekala jste, až vás otec zemře, abyste nás mohla prodat.
- Jo! - A s Cheetah Mall nám to chcete spočítat.
Jo!
Věříte v ničení malých měst ve prospěch pokroku?
Ta na pokrok kašle. Chce jen peníze.
Přesně. Dokonce i hřbitov nám zničí buldozery.
A lidi se budou doslova v hrobech obracet.
A kvůli čemu?
Předraženému kafi a kinům, kde se prodává suši?
Já mám předražené kafe a kina, kde se prodává suši, moc rád.
Ale v bistru mají kafe stejně lepší.
No tak, Regino. Ještě není pozdě.
Máš příležitost udělat skvělou věc.
Stačí si to rozmyslet.
Mohli jste si vydělat.
Dostanete nový termín.
Všichni se musí vystěhovat do Štědrého dne.
To snad nemyslíte vážně. To je zítra.
Myslím to vážně.
Věřte mi.
Váš otec sice zemřel, ale v nás žije dál.
Budeme proti vám bojovat, Regino. Budeme vzdorovat.
Nic není nemožné.
Stačí jen věřit.
Spoutat se nenechte,
neboť víra klíčem je.
Vítězí ten, komu odhodlání neschází.
Kdo létání se nebojí.
Kdo zkoušení se nebojí.
Já vždycky byla snílkem…
A snění věci mění.
Ale sny nezmůžou nic,
když nemáte i křídla.
Tak připravte se stoupat výš,
zamiřte rovnou k nebesům.
Nenechte ujít si šanci.
Dokážete to, jen snažit se stačí.
Tak zkuste být první nahoře.
Kdo nejvýš vyletí rovnou k obloze.
A zkuste být co nejlepší inspirací
pro ostatní, kteří se bojí a jsou plaší.
Zkuste prožívat své chvíle naplno,
neb kdo to nezkusí, nikdy nezvítězí.
Snažte se každý den o trochu víc.
A když padnete, zase vstanete.
Zkuste to prostě zas.
Já hnala se za duhou,
lapila jednu či dvě.
Chtěla jsem se dotknout hvězd a některé směla jsem nést.
Já kráčel údolím osamělým
mezi horami s nebem vysokým.
A já se smál a plakal,
ale nikdy jsem se snažit nepřestal.
Tak zkuste být první nahoře.
Kdo vyletí rovnou k obloze.
A ať vám nikdo neříká, že to nezvládnete.
A pokud si troufají, ukažte, že je to lež.
Zkuste prožívat
své chvíle naplno.
Neb kdo to nezkusí, nezvítězí.
A snažte se každý den o trochu víc.
A když padnete, vstaňte.
A zkuste to prostě zas.
Ten první krůček je vždy nejtěžší.
Ale to nezjistíte, pokud to nezkusíte.
Tak zkuste být první nahoře.
První, kdo vyletí k obloze.
A ať vám nikdo neříká, že to nezvládnete.
A pokud si troufají, ukažte, že je to lež.
Dokažte, že je to lež.
A zkuste prožívat své chvíle naplno,
neb kdo to nezkusí, nezvítězí.
Neb kdo to nezkusí, nezvítězí.
Snažte se každý den o trochu víc.
A když padnete, zase vstanete.
A zkuste to zas.
Roztáhněte křídla a přijměte magii.
Ale to nezjistíte…
To nezjistíte…
dokud to nezkusíte.
Klíče… No to snad ne.
Kde je andělský přelud, když potřebuju světlo?
U VESELÉHO LAMPÁŘE
VZDORUJTE REGINĚ!
Možná mi na nádor na mozku pomůže panák.
Haló?
Je tu někdo?
Ano, co si přejete?
Nejsem si jistá.
Mám tě, strejdo. Jsem královna.
- Dítě, prosím. - Whisky?
Nejsi na obsluhování trochu malá?
Mám starou duši.
Mimochodem…
jmenuju se Violet a na dýška jsem stará dost.
Beru na vědomí.
Proč nejste na městské schůzi jako všichni ostatní?
Přijela jsem pozdě a odjela dřív.
Diva.
- Co? - Však víte.
To dělají divy.
Přijdou na párty pozdě, aby si jich všichni všimli.
A odejdou dřív, aby lidi věděli, že mají lepší párty.
To nevím. Na párty mě moc často nezvou.
Ani mě ne.
Ale až budu starší, tak beze mě žádný párty nebudou.
Kde ses to naučila?
Vyrůstám vzadu za barem a můžu na internet.
Co jste si myslela?
A tví rodiče jsou ve městě na schůzce?
Jen táta.
Máma mi už dávno umřela.
Mně taky máma dávno umřela.
Já si s ní každý večer povídám.
Když najdeme nejjasnější hvězdu, můj táta říká:
„To je tvoje maminka, která ti svítí na cestu.“
A ukazuje při tom třeba na Venuši,
ale já mu to neříkám.
To máš asi skvělého tátu.
To mám. Říká, že nechce, abych vyrostla s problémy.
Tak to hodně štěstí.
Vy nejste zvyklá mluvit s dětmi, co?
Já s nimi nemluvila ani jako dítě.
To nevadí. Je to lepší, než když mě lidi štípou
a mluví, jako bych byla štěně.
Malým dětem se říká, že svět je sladký jak šťáva.
Jak miska sladkých třešní, ale to pravda není.
To je fakt.
Ne, není. Asi zapomněli říct jaký vážně je.
A ze zkušeností víme, že štěstí časté není.
To je pravda.
Život není pohádka.
Pro někoho snad, ale pro nás není.
My obě život dobře známe,
zažily jsme, co dokáže, a už je nám to fuk.
Pro všechny rány a modřiny a další bolestné množiny,
život nás naučil, že není pozlátka.
Ne, život není pohádka.
Není to pohádka.
Když vám čarodějnice s bradavicí na nose
nabídne jablko, proč byste ho jedla?
A když ti dům zamoří tolik myší a ptáků,
že z toho vystřihnou hudební číslo, zavolej deratizátora.
Není to příběh pro elfy a víly.
Je toho moc, co musíš nést.
Příběhy smutku, zničené víry.
To my obě moc dobře známe.
Že život není…
Život není…
Život není pohádka.
Pohádka.
Život není pohádka.
Pohádka.
Nebudu líbat žádné slizké žáby.
Pohádka.
Nebudu prát šaty sedmi líným trpaslíkům.
Pohádka.
A rozhodně neexistují žádné šťastné konce.
Poh…
Co? Šťastné konce ale existují.
Budete šťastná, když zjistíte, co vás činí šťastnou teď.
Možná by všechny děti měly vyrůstat za barem.
Pohádka.
No,
jsi docela…
dobrá barmanka.
Kolik ti dlužím?
Táta říká, že první návštěva je vždycky na účet podniku.
Prý se tím zlepšuje byznys.
Ale…
teď už je pozdě.
Nejzlejší čarodějnice ze Středu nás stejně všechny vykopne.
Tak jí tvůj táta říká?
Táta jí říká ještě hůř.
Nenávidí ji a říká, že to ona zabila maminku.
Pardon, cože?
Ano. Nedala lidem druhou šanci,
když se trochu opozdili s nájmem.
Takže se musela zavřít lékárna na návsi.
A když mi byly tři měsíce, dostala jsem horečku.
Maminka musela jet pro léky 20 mil daleko.
Co se stalo?
Než se stihla vrátit, strhla se bouře.
Smetlo ji to ze silnice rovnou do řeky.
Utopila se.
To…
To mě moc mrzí.
Vy za to nemůžete.
A neříkejte to tátovi,
ale já to nemám za zlé ani Nejzlejší čarodějnici.
Kdybych nedostala horečku, maminka by pořád žila.
Ne.
Neohlásil někdo ztracené klíče?
Co tu děláte?
Já…
Já se omlouvám.
Ne.
Promiňte.
Je snad pravda, co mi pověděla?
Že jsem jim životy změnila.
Možná jsem nejhorší z nejhorších.
Nejzlejší čarodějnice.
Ach, jak jen to bolí.
Ale snad…
Jen možná…
pravdu mají.
Otec se modlí…
Doufá, že bude tu dál.
Ať přijde cokoliv, co se chystá.
Aby svou lásku ukázal.
Nejen dary svými.
Ale i přítomností svou.
Svou září a láskou.
Která vydrží.
Tahle je výjimečná. Pověsíme ji do altánku v parku.
Na návsi se bude dařit podnikatelům ze všech států,
kteří si tu budou chtít otevřít obchod. Fullerville bude skvělé místo k životu.
Nájemné bude nízké a nálada skvělá, že, tati?
Ty moje hvězdičko.
Jednou povedeš tohle město ty.
Skromná a upřímná
otcova modlitba.
Dobré nebe!
Je moc dobré.
Co tu přesně děláš?
Ta otázka je past, že?
Nemá Regina dneska ráno prohlídku v nemocnici?
A proč jsi ji nevzbudila?
Protože…
je tu takový klid.
Felicity,
cílem každého anděla v zácviku
je naučit se, jak být správným andělem.
Už tak jsi zkazila první dvě zkoušky.
A tancovat v bance? Panebože.
Víš, jak to chodí.
Štěstí, že nevaří.
Tu Andělskou příručku už ne.
ANDĚLSKÁ PŘÍRUČKA
Pravidlo 14, podsekce F:
„Dokud váš přidělený člověk neobměkčí své srdce
a současně s tím se nezmění i jeho mysl,
nelze vám udělit status anděla.“
To jsem nečetla.
Felicity, Regina a celé Fullerville tě potřebují.
Ano.
- Kdybych jen mohla… - Zmiz odsud a marš do práce!
Pane, ona je taková otrava.
Regino, jste mrtvá?
Jakou bys čekala odpověď, kdybych byla?
Promiňte.
Jsem zvyklá, že spáváte spíš horizontálně.
Proč jste na gauči?
Měla jsem těžkou noc.
Blížící se lékařská prohlídka vždycky vyděsí.
Nemáš tušení, čím si procházím,
tak si nech ty svoje slušňácké
a nekonečné řečičky pro sebe,
dokud nesvolám skupinovou poradu
nebo dokud mi nedoneseš kávu.
- Pardon, já jsem… - Šla pro kávu?
Ano, kávu.
A musíme brzy vyrazit, abychom stihly tu nemocnici.
Ano, musíme si tam pospíšit,
abychom se co nejdřív dozvěděly, že umřu.
A aby město mohlo začít slavit.
Stavíte je do těžké pozice,
ale jsou Vánoce, tak možná…
Kdybych chtěla tvůj názor, řekla bych si.
Jasně.
Ale musíte vědět, že já jsem tu pro vás.
Jistě. Za to ti přece platím.
Teď mi přines kávu.
- Regino, já se snažím… - Jestli chceš kamarádku, pořiď si psa.
A dost. Končím. Už toho mám po krk.
Kam si myslíš, že jdeš?
A nelži. Víš, že umím číst myšlenky.
Končím.
Pokud skončíš, jsi stejná jako ona.
Co?
Ona je hrubá, přezíravá a povýšená. A to nemluvím o špatných vlastnostech.
Ty ale musíš vidět za její chyby, Felicity.
Pokud dovolíš, aby člověka určovaly jeho chyby,
nepoznáš, jaký je doopravdy. A nepoznáš ani samu sebe.
Každý potřebuje anděla.
Každý potřebuje přítele.
No tak, netvař se tak zničeně.
Vůbec ti to nesluší.
Ty máš přeci tolik barev,
ale ukazuješ jen tu šedivou.
Takhle jen ztratíš svou magii
touhle svou negativitou.
Jak se mám naučit létat, když ani chodit neumím?
Promluvme si.
Potřebuješ disciplínu.
Zvednout, dolů a vzhůru.
Otočka.
A toč se víc.
Kopnout a pauza, a to je třeba,
jsi anděl v zácviku, tak se to vstřebá.
Tanči, holka, tanči.
Jo!
Každý potřebuje anděla.
Každý potřebuje přítele.
A přes podlahu.
A víc.
Jen to zkus.
Skoč, jako bys letěla.
A neříkej, že ne.
Radši se rozloučím.
Nemůžeš prostě zazvonit?
Ne, Clarence, máš práci.
Vím, že je tvrdá, že je s ní otrava.
To ví přece každý.
A tím myslím každý.
Přestaň si, prosím, stěžovat.
Zkusím zatahat za nitky.
Ano, je složitá.
Ale když práci svou odsloužíš, možná i křídla si zasloužíš.
Křídla ti začnou růst.
Prostě si s ní dál povídej a ona se časem změní.
- Regina potřebuje anděla. - Jsem tu s ní furt.
- Kdoví, kde všude byla. - Je jí to fuk.
Víš, že nálada její je mizivá
z toho nepořádku, co zažívá,
Už by měla šťastná být,
tak jí pomoz začít.
Protože když to všechno vyřešíme, každý vyhraje.
A každý potřebuje anděla.
Dobře.
Každý potřebuje přítele.
Každý potřebuje anděla.
Každý potře…
Kafe! Potřebuju kafe!
Kafe!
Dobře.
A přemýšlela jsem o tom, cos řekla.
S tou lékařskou prohlídkou máš pravdu.
Děsí mě. Možná proto jsem na tebe vyjela.
To byla omluva?
Nepřeháněj to.
Vidíš?
Ale ne, už ne.
Proč mě nenecháte být?
Mozkový nádor, nebo ne, pořád jsem nedostala svou změnu.
Nemáte být radši na dortu nebo na lodní přídi?
Musela jste zmiňovat dort?
Dostala jsem hlad.
Návrat vám určitě vrátil spoustu vzpomínek, že?
Jo.
S Carlem jsme tu zažili moc pěkné chvíle.
Carl byl váš přítel?
Sleduješ život ve zpětném zrcátku.
Moc jsem ho milovala.
- Sem jste chodila na střední? - Jo.
Sem jsem taky šla na svůj první a jediný ples.
Otec mě pustil, protože to byl vánoční ples.
Ostatní holky chodily na plesy už roky.
Otci se ale nelíbilo, že bych měla mít přítele.
Myslel, že jsem moc mladá.
S Carlem jsme měli výjimečný vztah.
Ale když jsem ho viděla dát prsten té dívce v šatně,
byla jsem jako omráčená…
a zraněná.
Ocitla jsem se v náručí mladíka,
kterého jsem ani neznala.
Ale…
cítila jsem s ním krásná.
A…
žádaná.
Té noci jsem učinila rozhodnutí,
kterého od té doby lituju.
Když otec zjistil, že budu mít dítě, byl…
zničený.
Řekl mi, že by bylo nejlepší, kdybych na čas zmizela.
Tak jsem zmizela.
Regino, jsme v nemocnici.
NEMOCNICE CLOUD VIEW
Ach, sledovat život ve zpětném zrcátku
tvůj osud odhalí.
Později jsem zjistila, že jsem nepochopila,
co Carl s tou dívkou zamýšlí.
Ten prsten byl pro mě.
Ale…
já už se mu nemohla podívat do očí.
Než se mé dítě narodilo,
jeho otec si našel jinou dívku…
v jiném městě.
I kdybych věděla, že mě chce Carl vidět,
bylo už pozdě.
Co bylo tehdy je navždy pryč.
Budoucnost čeká a pokud jsi chytrá,
změníš ji teď, anebo nikdy.
Vezmi si, co ráda máš.
- Ne. - Je čas.
- Jo. - Tati, prosím.
- Prosím, neber mi moje dítě. - Regino, je to tak lepší.
Panebože!
Nenávidím tě!
Poté jsem už otce nesnesla.
Musela jsem od něj i od města odejít co nejdál to šlo.
Ale jednu věc jste nevěděla.
Vím, že nejdůležitější je, aby se Regina nikdy nestyděla.
Maloměsta mají dlouhou paměť. Chci, aby mohla začít znovu.
Ale jak si mohu to dítě, mé vnouče,
nechat vzít?
Nevím, jestli mi někdy odpustí.
Vy jste viděla jen temnotu.
Je nemožné odpustit ostatním, pokud neodpustíte sobě.
Každý dělá chyby, Regino.
Ach, sledovat život ve zpětném zrcátku
tvůj osud odhalí.
Najdi světlo
a najdeš i tu část sama sebe, kterou jsi ztratila.
Najdi to světlo…
Vítejte zpátky.
Co?
Teď jasně vidím, co mi ukázala.
Že všechno to špatné už dobré je.
A vím, že nejde už dál ztrácet čas.
Prý změnit se můžu, nikdy prý pozdě není.
A možná…
Jen možná…
pravdu má.
Macku, co se stalo?
Jeli jsme na hřbitov, aby dala květiny
na matčin hrob jako každé Vánoce.
Bože, je to moje vina.
- Ne. - Ne, viděli jsme, co se stalo.
On vrazil do vás a ujel.
Holčička moje.
- To bude dobré. - Pomůžeme ti.
Vím, že je to těžké, ale je silná. Zvládne to.
Jak můžete vědět, co cítím?
Nemáte páru, jaký je ztratit dítě.
- Mám. - Odvezte ji na úrazovku.
Sežeňte dětského úrazového lékaře.
Mack ví, že jste to myslela dobře. Jen se bojí.
Vem telefon a najdi nejlepšího dětského neurochirurga v zemi
a dostaň ho sem.
- Jako přivézt? - Jo.
Nebo pošli helikoptéru.
Cena mě nezajímá. Jen ať přijede.
- Něco nového? - Poslali ji na úrazovku.
Pane, ať doktoři Violet pomohou.
Srážka zablokovala ulici.
Andy sem musel jet jako blázen.
No tak.
Bůh jí žehnej.
Bože.
Andělo,
jsi tu?
Dobře.
Věřím na tebe a žádám tě. Prosím tě.
Nezajímají mě peníze, nemovitosti ani výsledky mojí prohlídky.
Pokud můžu něco udělat…
Prosím, kdyby ses mohla přimluvit…
u toho nahoře?
Byla bych vděčná. Prosím, ať to Violet přežije.
Vezmi si místo ní mě.
První fáze operace Změna dokončena.
- Co byla první váze? - Obměkčit její srdce.
Jasně. Ano.
Takže druhá fáze je…
- Počkat, až její srdce změní mysl. - Jasně. Pravidlo 14, podsekce F.
Nemáš někoho obvolat?
Dobré nebe.
Je moc dobré.
Bůh jí žehnej.
Moje holčičko.
Víš, že pro mě znamenáš svět.
Čím bych já bez tebe byl?
Jen nebesa ví.
Jsi světlem mým,
jsi má hořící svíčka.
Já s radostí tě vychoval
a vždy jsem věděl,
že já jako první odejdu.
Ale co já vím?
Violet…
vím, že jsi chtěla popřát mámě veselé Vánoce,
tak jestli… chceš být radši s ní,
tak to pochopím.
Diva musí odejít dřív…
aby stihla důležitější párty.
Drahý pane, doufám a modlím se,
pokud zemře, než se probudí,
tak ať lehce vystoupá po schodech zlatavých.
Ať v tomto světě či na břehu druhém,
ať je s ní láska a radost a smích.
Ať zůstanou s ní dál.
A pusť mě také tam.
Za to se táta modlí.
Dobrý den.
Jsem Dr. Martinezová,
dětská neurochiruržka z Kensingtonu.
Z Kensingtonu?
To je přes 100 mil daleko.
Asi na vás dohlíží anděl strážný.
- Chci do obchodu. - Já vám klidně nakoupím.
Nic nepotřebuju. Jen mě tam vysaď.
Aha…
aha.
Špatný nápad!
Naopak je to dobrý nápad.
- Ptala jsem se tě? - Pardon.
- A proč špatný nápad? - Dobře.
Pravidlo 17:
„Anděl musí být trpělivý,
aby přidělený člověk mohl obměkčit srdce vlastním tempem.“
Jen to, že ty už světlo vidíš,
neznamená, že to chápe i ona a zvládne to všechno vstřebat.
Není připravená mluvit s Carlem.
- Hej. - Je připravená.
Jste připravená, že?
Jistě že jsem připravená. Jeď už.
Já to říkala.
Mně se zdá, že se tu někdo zbytečně chvástá.
Ničeho se neboj.
Já s tímhle letadlem přistanu.
Přistaneš?
Přistavím za Blaineovým odpočívadlem.
Skvěle.
Ty jsi anděl.
No tedy, kdo by to byl čekal?
Řekla, že jsi anděl.
Co chceš, Regino?
Jak vidíš, nemám čas. Musím se do večera vystěhovat.
Nechceš to vyhodit, že ne?
Záleží na tom? Pro tebe jsou to krámy.
Tohle je prototyp, který můj otec sám vyrobil.
Kdysi visel v městském altánku.
Vážně? To jsem nevěděl.
Carle…
měl jsi pravdu, co jsi říkal o tomhle městě…
a o mém otci. Vím to.
Dobře. To rád slyším.
Necháš toho a vyslechneš si mě?
Došlo mi, že to s námi mohlo dopadnout jinak.
- Chtěla jsem ti vysvětlit… - Přestaň.
To, co mohlo být, je dávno pryč. Mluvením to nevrátíme.
Takhle to nefunguje.
Kolik chceš za tu lampu?
Na účet podniku.
Veselé Vánoce.
Chystala jsem se na vánoční mši.
Jak to šlo s Carlem?
No, dal mi otcovu lucernu.
Skvěle.
Vždycky je největší tma…
než rozsvítíte lampu, protože…
nevíte, že plán už je v pohybu.
To je v pořádku, Felicity.
Někdy nám chybí andělé.
Kteří přijdou, když trpíš špatnou náladou.
Protožes někoho ztratila, někoho milovaného.
Smutek je láska,
která nemá kam jít.
Veselé Vánoce, Regino.
Veselé Vánoce, Felicity.
Dobrá zpráva, Violet je zlepšuje. Kéž by se už probudila.
Celé město se modlí.
Budeme potřebovat další inspiraci
z večerního kázání.
Možná by ses měla modlit i za to.
Budu hádat,
zatím sis žádné štědrovečerní kázání nepřipravil, že?
Víš, že lépe pracuju pod tlakem.
Nezapomeň, že Bůh stvořil celý vesmír za šest dní. Teorie velkého stvoření.
Ty a tvoje stvoření byste si měli pospíšit,
jinak přijdeme pozdě.
Dobře to dopadne.
Margeline je ráda rozehřívá.
Vždycky jsem byla snílkem.
A sny jsou zvláštní věc.
Sny však nemají cenu,
když nemají…
křídla.
No, Jenno,
čirou náhodou je přidávání snům křídla můj obor.
Naděje mizí,
budoucnost bledě vypadá.
Dřív jsi byla silná, najednou zeslábneš zas.
Dřív rovně jsi stála, teď na kolena padáš.
Ztraceným snům se těžko věří.
OTEVŘENO POJĎTE DÁL
PŘIJDU HNED
Drž se své víry, vrátí se pak k tobě snáz.
VYSTĚHOVÁNÍ
Zázraky se dějí,
já vím, že jo.
Tak ať vás Bůh vyslechne,
pomoc pošle.
Trochu vám ulehčí s břemenem, které musíte nést.
Když anděl vaše sny zná,
splnit je dokážeme.
Když anděl vaše plány zná,
splnit je pomůžeme.
Andělé ví víc, než si představíte.
Váš strach a pochyby,
přání a vášně,
sny a touhy,
hlubiny duše.
To všechno andělé znají.
Víme, co chcete, na minulosti nelpěte.
Odpouštějte, zapomeňte, nechť štěstí přetrvá.
Víme, kdy je vaše duše sama a spoutaná.
A známe tu chvíli, kdy zasáhnout je čas.
Když anděl vaše sny zná,
splnit je dokážeme.
Když anděl vaše plány zná,
tak na pomoc dohlédneme.
Na pomoc dohlédneme.
Anděl je dar, který Bůh posílá.
Má šířit radost a štěstí,
pravdu a lásku a světlo,
kamkoliv jen kráčí.
Věřte mi, andělé vědí.
Andělé létají, neb lehcí jsou.
Andělé planou září nebeskou.
Jsou tu stále.
V noci i ve dne.
Já vím, že andělé vědí.
Ano, vědí.
Já vím, že andělé vědí.
A září.
Věřím, že andělé…
Ví.
Pomoz mi.
Pomoz mi, prosím.
Posviť na cestu své holčičce.
„Regina Fullerová
porodila chlapce…
který byl předán…
k adopci…
a dostal jméno…“
Teď chápu, jak moc mě tatínek miloval.
Jak přivedl mé temné tajemství na světlo.
Tvrdil, že jsem chytrá.
Jeho hvězdička zářivá.
A možná…
Jen možná…
pravdu měl.
Tak poslouchejte, lidi.
Violet je v nemocnici.
Možná teď necítíme
boží ochranu, lásku a spříznění,
ale musíme se modlit.
Ano!
Bůh také chce, abychom pokračovali.
V čem? Ve snažení.
- Lidé, nic není nemožné. - Snaž se, snaž.
- Vylétnout vzhůru na nebesa… - Až. Až.
Vítězové se nebojí…
Létat.
Každý den se trochu víc…
Snaž se, snaž.
Každý den vstaň a…
Snaž se. Snaž.
Vylétni na nebesa…
Až. Až.
Zvládneš to, když se pokusíš…
Trochu víc.
Snaž se, snaž.
- Jo. - Snaž.
Trošku víc se…
- Snaž. - Snaž se, snaž.
Trošku víc se…
Snaž.
Ou jé.
Snaž se, snaž.
- Povím ti, o trochu víc se… - Snaž.
Nic není nemožné.
Snaž se, snaž.
Zvládneš to, jen se…
Snaž.
Vítězové se přeci nebojí.
Snaž se, snaž.
O trošku víc.
Ještě o trošku víc.
Každé ráno vstaň…
A hezky se snaž.
Veselé Vánoce.
- Veselé Vánoce, pastore. - Veselé Vánoce.
Právě volal Mack. Violet se probrala.
Díkybohu!
Víra otevírá dveře,
aby mohly vstoupit zázraky.
Pořád mám víru.
Jen…
mám pocit…
že má víra musí ještě trošku povyrůst.
Nemůžu čekat, že andělé zazpívají…
a všichni budou požehnaní tím, co chtějí, jako by byl Bůh nějaký Santa Claus.
Lásko, zázraky se dějí různými způsoby.
A náš zázrak je možná,
že ať se stane cokoliv, budeme mít sílu to změnit.
Máš pravdu.
Dobře.
Ten příběh…
Regino, musíte mě přestat pořád přejíždět.
Dr. Marshalle, moc mě to mrzí.
To nezpůsobil můj nádor, jen spěchám.
Ano, já vím. Nechal jsem vám zprávu.
Vaše výsledky jsou dokonale čisté.
Ty první asi přišly z vadného přístroje nebo…
Nebo je to vánoční zázrak.
Děkuju. Díky za dobré zprávy.
- Pastore Christiane. - Nebojte, Regino. Odcházíme.
Ne, já…
Mám pro vás vánoční dárek.
To je lucerna z návsi?
Ano.
Patřila mému otci.
A teď…
patří vám.
Nerozumím.
No, něco jsem uvnitř našla.
Je to otcova rodinná bible…
Naše rodinná bible.
Je v ní zaznamenána historie…
naší rodiny.
A je to napsáno v bibli, takže…
to je pravda.
- Panebože. - Co?
Taky jsem si říkala.
S tím, co se teď ve Fullerville děje,
jsem nevěděl, co vám dnes večer říct.
A pak jsme zažili první vánoční zázrak.
Violet procitla.
Ó, ano. Procitla.
Bůh jí žehnej.
A víte, co se stalo pak?
Zažil jsem…
vlastní vánoční zázrak.
Když jsem v tomhle městě vyrůstal,
někdo na mě pořád dohlížel.
Chodil na moje baseballové zápasy ať pršelo, nebo bylo hezky,
dokonce přišel i na maturitu.
Byl to člověk, který se staral o všechny ve městě.
Jmenoval se Jack Fuller.
Jack.
Jo, Jack.
Budou to naše první Vánoce bez Jacka.
Moc nám s Jennou chybí.
A Jackovi by se určitě líbilo…
kázání, které jsem si dnes připravil.
Je o mladé dívce…
o mladé dívce, která otěhotněla.
A před mnoha lety…
Víte, před mnoha lety
by to nepřijali ani v jejím rodném městě.
Takže…
dali to dítě k adopci.
To dítě jsem byl já.
A dnes, o tomto svatém večeru,
jsem se mohl setkat…
se svou matkou.
Přivítejte mou matku.
Reginu Fullerovou.
- Regina. - Regina?
Regina.
Přeju vám veselé Vánoce
a krásnou vánoční noc.
Já to vždycky věděl.
Ne, nevěděl.
- Modlitba andělů. - Modlitba andělů.
- Doufá, že se podělíš. - Doufá, že se podělíš.
O lásku, mír a dobrotu, jež zasloužíš.
- A že všichni… - A že všichni…
se navzájem milují.
Všechny sestry a bratři
si pomáhají.
I za naší návsí.
Ano, to je modlitba andělů.
To je má vánoční…
Má modlitba vánoční.
Děkuju.
Mně neděkujte.
Já jsem odpověď na modlitbu vašeho otce.
Když můj otec zemřel…
Dnes mi jedna velmi moudrá osoba…
má přítelkyně Felicity
řekla, že žal
je láska, která nemá kam jít.
Jako malá…
jsem chtěla uctít…
otcovo dědictví a sny, které měl o tomto krásném městě, ale…
pak…
život…
a smrt…
vše překazily.
A…
moje nejstarší přítelkyně může dosvědčit,
že jsem pak byla velmi zlá.
To nic, holka. To nic.
Odpusťte, že jsem byla
tak hloupá a zlá.
Že jsem říkala a dělala věci,
co ublížily.
Odpusťte, že jste museli všechnu tu vinu přijmout.
Za mé činy.
Ale nejvíc se stydím,
že pro mne byla samozřejmá
vaše srdce křehká.
A prosím o šanci
znovu začít.
Odpustíte mi?
Mrzí mne, co jsem udělala.
Když jste sami otupělí k citům ostatních,
snadno někoho zraníte.
Chybovat je lidské.
Odpouštět je božské.
Zkusím vám to vše vynahradit včas.
Leč si to nezasloužím.
Ale prosím vás, prosím.
Prosím, odpusťte.
Zničila jsem vám sny
a toho lituji.
A od této chvíle
pro vás udělám vše.
A modlím se k vám i k Bohu, pomozte mi.
Prosím, odpusťte mi.
Prosím…
Prosím, odpusťte…
mi.
Chci být zase šťastná a aby bylo šťastné i toto město.
Chci, aby každou noc na návsi jasně svítily lampy a…
chci udržet nízké nájmy a skvělou náladu.
Protože…
toto město neprodám.
Ach, Regino!
A oslavy Vánoc mohou začít.
Vánoce jsou časem smíru, vysvětlením nesnází.
Vánoce jsou pro přátele, všichni smiřte se.
- Vánoce jsou pro babičky. - Snad už je na cestě.
Vánoce jsou pro dědečky, pokud se přidat smím.
Vánoce jsou časem zpěvu.
Vánoce jsou časem zvonů.
Vánoce jsou na hvízdání.
Vánoce jsou na líbání.
Jsou Vánoce na návsi.
Všichni tu už jsou.
Smějí se, zpívají, zvoní, jsou vzrušení.
Regino.
Violet!
Ty jsi hvězdička.
A jednou tohle město povedeš.
Děkuju. Vím, co jste pro Violet udělala.
A tohle je můj syn.
Co?
Myslím, že mi dlužíš tanec.
- Vysvětlím to později. - Cože?
Podívej, Andělo, jak se tam všechno třpytí,
vidíš, kudy prošel lampář.
A je tam i Regina a předává všem svou záři.
To je nádhera.
Vánoce jsou časem péče,
být co nejlepší.
Vánoce jsou časem sdílení,
neb jste požehnaní.
Vánoce jsou pro anděly,
co vše napraví.
Teď vás čeká spousta práce.
Tak utíkejte
světýlka zapálit.
O tom přeci Vánoce jsou.
Tak zkuste být první nahoře.
Kdo nejvýš vyletí rovnou k obloze.
A ať vám nikdo neříká,
že to nezvládnete.
A pokud si troufají,
ukažte, že je to lež.
A pokud selžete, tak to prostě zkoušejte dál.
Protože v očích Božích jste neselhali.
Roztáhněte křídla a ať se kouzla dějí.
Protože to nikdy doopravdy nevíte,
když to nezkusíte.
A první krok je vždy ten nejtěžší.
Ale to doopravdy nevíte…
PAMÁTCE GLENA ROVENA
…když to nezkusíte.
Musíte to zkoušet.
Překlad titulků: Petra Babuláková