Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
FEARLESS
Alfabasen, ännu inga tecken på varelsen.
Kapten Lightspeed, enligt spårarna är Cruncher precis bakom er.
Nej, Alfabasen. Vore den precis inpå mig skulle jag veta det.
Den är precis inpå mig!
Jag har lite lunch till dig.
Varsågod, tjockis.
Ser jag en muffinsmage?
Glöm vapen. Mintpastiller vore bättre.
Men det här duger som tandtråd.
Eller inte.
Dags att väcka bebisarna.
Väcka bebisarna?
Coolt. Kallar de vapen för bebisar vet man att det blir fett.
Skojar du? Du är på näst sista nivån av Planet Master.
Ingen har nått så långt.
Därför heter jag Orädd, inte Hinkskallen. Du behöver ett bättre namn.
-Hans skalle är ju en tom hink. -Lägg av.
-Akta svansen. -Det är gifttaggar.
Låt honom fokusera.
Ni pratar med killen som korsade Apokalypsdalen på en raktetcykel.
Nu väcker vi bebisarna.
Vad kan de vara? Ljudkanoner? Plasma- laserupplösare? Flytande molekylsmältare?
Välkommen till "barn på jobbet"-dagen.
Bebisuppgradering!
-Riktiga bebisar? -Du skämtar!
Har de superkraftkräks?
Dominerade jag i världens svåraste spel för blöjbyten och vaggvisor?
Då så,
få se om ni minns vad pappa har lärt er.
Lite större än en salladsgaffel.
Du lär dig med tiden.
När ni växer, gör era krafter det också. Titta på pappa!
Kan vi spränga nåt? Barnen är tråkiga.
De kostar mig uppdraget. Finns det ingen rymdbarnvagn?
Tar du dig till finalnivån
så är du en spelargud!
Kalla mig Orädd. Inget kan stoppa mig nu. Inget!
Förutom hon.
-Hej, mamma. -Hej.
Jag kollar bara att du inte spelar hela helgen när vi är borta.
-Löjligt. -Och påminner dig om
att jobba på ditt naturkunskapsprojekt.
-Kommer din partner? -Ja.
-Killen är ett monster. -Vad?
-Det är en monsterläxa och jag fixar den. -Fyll i collegeansökan.
Jag ska, jag måste bara avsluta några saker.
Nåt datorspel.
Det är inte alls vad jag gör.
Vi måste sluta. Pappa ska hålla tal,
-och han blir gasig av nervositet. -Okej, skona mig.
-Ha en trevlig helg. Oroa er inte för mig. -Okej. Hej då.
-Raring? -Ja, detsamma. Hej då.
Okej, nu gör vi slut på den här besten.
Dödad av gejser? Tufft sätt att dö på.
Och in med musiken.
Där satt den. Jag är segrare.
Kapten Lightspeed. I min väg återigen.
Doktor Arcannis.
Arcannis.
-Killen jag vill fimpa. -Skjut honom. Han liknar en sparris.
Så patetiskt, att låta dina barn utkämpa dina strider.
De växer nog upp precis som sin far. Du undrar nog hur det är.
Det här är långtifrån över.
Jag ska utplåna dig från universum och erövra varje planet i min väg.
Hota mig hur mycket du vill, men du har inga superkrafter
-och kommer aldrig att få några. -Det här är inte över, Lightspeed.
Varhelst hjältar behövs, så finns vi där.
Jag får alla dina krafter och mer när jag tar det till nästa nivå.
Du når snart finalnivån.
-Helt galet. -Grymt.
Det här är stort. Orädd blir ett hushållsnamn.
Men först måste jag bli av med barnen. De bromsar mig.
Få se... Dagis. Där kan jag lämna dem medan de utvecklar sina krafter.
-Och fyller sina blöjor. -Låt en barnvakt byta dem.
Deras krafter är svaga. Jag hoppas att de kan växa här.
Jag avskyr att lämna dem, men jag har debriefing med Galaktiska rådet.
Deras mamma är på kurs om krigföring mot skorpioner från svarta hålet.
-Ni har väl snacks? -Ja, då.
Ni kan nå mig med den här.
-En interplanetär kommunikatör. -Jag vet.
Då så.
-Här. -Du kan släppa.
Pappa älskar dig.
Kom ihåg att jag alltid... Okej, hon är borta.
Hur går vi från bebisar till att vinna?
-Nu spränger vi saker igen. -Ja, ge oss action!
Jag vill inte missa nåt. En bebis lägger kanske ett påskägg.
Bra tänkt.
Därför är du etta och jag...
-Tvåtusennittioåtta. -Aj. Den sved.
När deras krafter växer ger vi varje bebis en palladiumnapp.
Den neutraliserar kraften så att de inte använder den oavsiktligt.
Det minns jag.
Lekrummen är armerade och motstår laser, eld, jordbävning och strålning.
Och kiss.
ERA BARN ÄR ALLTID TRYGGA I VÅR VÅRD
Fleech.
Fokusera. Dags att stjäla några barn.
Och nej, du får inte äta dem.
Kom nu.
Här.
Titus.
Hoppas att du är lika stark som din far.
Xander. Skapar vad han än föreställer sig.
Föreställ dig bara.
Kira. Kapten Lightspeeds flickebarn.
Du har kanske störst krafter av alla.
Din dåre.
Jag älskar dig. Du är min bästa vä...
Han stal barnen. Det hettar till.
-Se upp för fällor. -Jag måste sluta. Melanie kommer.
-Vi måste jobba på vårt projekt. -Hon är läcker!
Du har tur. Hon är smart. Jag fick lunchrums-Louise.
Har jag tur så gör hon hela projektet.
-Jag måste gå. -Messa när det blir bra.
Okej.
-Aldrig att jag missar det här. -Äntligen. Tillbaka till Obsidian.
Ja. Det här kommer att bli grymt!
Fleech.
Anslut subjekten till Extrapolatorn.
Stolen är svettig och... fuktig.
Kapten Lightspeed.
-Du ser bedrövad ut. -Arcannis.
Ditt kräk! Du tog mina barn! Om du rör...
Bespara mig dina tillkännagivanden och varningar.
Jag ringde bara för att tacka för idén.
"Du kommer aldrig att få superkrafter." Men om jag hittat ett sätt?
Med min nya Extrapolator har jag gjort det.
Och din försvarslösa avkomma ska ge dem till mig.
Du har alltid avundats mig mina krafter. Faderskomplex?
Din pappa tog över 20-30 planeter innan jag burade in honom,
och du? Vänta, låt mig räkna. Noll.
Jag ska erövra alla min fars planeter och mer.
Nån är lite besatt.
Besatt?
Besatt? Hur vågar du?
Du sitter på din gyllene tron, högt över oss andra.
Jag föddes inte med silversked i mun. Jag ska skapa min egen sked.
En sked som krossar er alla.
-En stor sked då. -Det är ingen riktig sked!
Som vindarna har vänt. Jag ska utvinna dina barns krafter,
och sen kan jag erövra vilka planeter jag vill.
Min plan går i lås, allt klaffar, medan dina änglalika barn sover fridfullt,
ovetande om sitt bidrag till mina hejdlösa, diaboliska krafter.
Jag har förutsett minsta fel,
varje detalj, varje exakt uträkning till min fördel.
Jag hade gärna utbytt fler dödshot, men jag måste ta de små till min lya.
Så mycket kraft att förtära, så lite tid.
Nej!
Välkomna ombord.
Avfyrningskod godkänd.
Håll i er.
VARNING
Oj, då. "Varning."
"Finalnivå."
"Godtar du konsekvenserna?"
-Det var märkligt. -Vad läskigt.
De försöker bara skrämma mig.
Bra försök.
Dags för Orädd att bli en legend.
FORTSÄTTA? J/N
Inget går upp mot att flyga genom ett maskhål.
Maskhål.
-Här krävs koffein. -Jag ska gå och äta en paj.
Okej.
Inte nu.
Vänta.
Du behöver inte knacka så hårt, jag hörde klockan första gången. Jisses.
-General Blazerhatch. -Kaffe, svart. Vad vet vi om vårt UFO?
Objektet trädde in i atmosfären kl. 19,00.
Vi får livstecken inifrån.
Käre Gud i himlen.
Jag får visst ta med mig kaffet.
Nej!
Idiot! Din hög med värdelösa hudceller. Du behövde bara få in dem i Extrapolatorn.
Dags för jakt.
Melanie. Hej. Kom in.
Jag stör väl inte?
Nej, jag räddade bara världen. Du vet, Planet Master?
Jag spelar inte datorspel.
Jag är rätt stor på nätet. Orädd är min gamertag.
Jag lägger min tid på att plugga och fokuserar på examen.
Ja. Jag med.
Jobbar vi tre timmar per kväll i två kvällar, blir vi klara i helgen.
Eller två timmar per kväll nästa vecka. Jag har båda schemana här.
Det är mycket schemaläggande. Har du lagt in några toapauser?
Ja. Två per timme.
Det här är 30 % av betyget. Jag tar det på allvar. Nu spånar vi.
-Du har säkert några idéer. -Visst.
Som…
Det finns solkraft.
Elektriskt ljus.
Arcannis effekt på ljushastighet. Rymdresor.
Eller avancerad geometrisk telekommunikation.
Eller raketstövlar.
Vill du göra raketstövlar?
Det är bara grova idéer.
Just därför ogillar jag partnerprojekt. Oftast är det bara jag som jobbar.
Det blir en lång kväll. VI kan lika gärna pausa nu.
-Var är toan? -Första dörren.
Kan du åtminstone ta fram ett skrivblock och skriva ner en idé?
Hon lär nog inte göra projektet åt mig.
Vad?
Det var mysko.
Bebis. Här från spelet. Okej…
Det här händer inte.
En till? Har alla kommit hit?
Stanna här.
Åh, bebisen!
Oj. Ät inte…
Nej. Ni kan inte vara här. Det är inte logiskt.
In i spelet igen...
Kom igen.
Vad är det här? Jag hittade en bebis. Vad?
Finns det fler? När började du sitta barnvakt?
De är inte... Så här är det. De är från Planet Master.
Sluta skoja. Vems barn är de?
Det kan vara svårt att tro, men de är kapten Lightspeeds.
Och han är med i datorspelet. De har superkrafter.
Du försöker bara slippa projektet.
Jag löser det här. Vi kan jobba vidare så länge.
-Jag måste bara sysselsätta dem. -Hur då?
Leksaker. Varsågoda.
Det här är en sko och här är en boll.
Och det här är en mus.
Vad är det här? Inte det ljudet.
-Nej. -De här brukar fungera.
-Jag letar upp några lämpligare leksaker. -Visst, toppen.
Det måste gå att radera er med en kod.
Var är den tredje?
Åh, nej! Vart tog han vägen? Okej.
Här. Lek med den.
Ja, det är en boll.
Just precis.
Jag fattar, ni vill...
Och nu blir era krafter starkare? Inte här.
Inte bokhyllan. Kom ner.
Kasta inte böcker. De är inga leksaker. Du är en stygg bebis.
Nej!
Vad hände? Är nån skadad?
Jaha, bara du. Var försiktig runt barn.
-De är inte bara... -Lös det här.
Jag går och jobbar i köket.
Skratta ni, rymdgremlins.
Jag ska nog kunna skicka tillbaka er.
Fanken också! Okej...
Är allt okej?
Hördu, grabben, du kan väl...
Vad gör du? Lär dem fribrottning?
Jag har ju försökt säga att de är från Planet Master.
Jag spelade på finalnivån och tog på nåt vis hit dem.
Jag har inte tid för det här. Jag vill jobba.
-Fokusera på... -Ställ ner soffan!
Ställ ner vad?
Visst. Vill du spela spel?
Fortsätt du sitta barnvakt.
Jag ber mrs Wilson om en ny partner.
-Det är inte mitt fel. Det är spelet. -Väx upp!
Ingen slöfock som du ska få förstöra mitt betyg. Återgå till dina spel.
Du verkar lyckas bättre där än i verkliga livet.
Vem kastade skon?
Grattis. Ni har förstört hennes kväll, min kväll
och halva mitt hus. Bra jobbat.
Visst, ge er själva en applåd.
Datorspelsbarn.
Houston, vi har förlorat satellit 1187. Ser ni...
Kontrollrummet, vi förlorar er signal, är ni...
Ett andra objekt har trätt in i atmosfären.
Ring Pentagon. Flygvapnet måste ta krafttag.
Ge mig en viktig mapp.
Sätt den på en skrivplatta. Räck mig en varannan minut.
Ja, frun.
Skriv om det här i Courier, bara versaler.
När mina soldater landar vill jag ha ett basläger som väntar.
Ingen glosögd mångubbe ska få utforska USA.
Ja, frun.
Genom ett maskhål? Från ett datorspel?
Jag vet inte hur, men vi måste skicka tillbaka dem.
Vi? Glöm det. De här barnen skulle krossa Mary Poppins.
Hördu.
Ring en skadedjurstekniker eller polisen.
Inte polisen. De ringer mina föräldrar.
-Jag drar. Du får klara dig själv. -Är du galen?
Hjälp mig tills jag kan skicka in dem igen.
Bråk med rymdbebisar stod inte på mitt schema.
Du är patetisk.
-Jag måste ringa mina föräldrar. -Tack.
Mamma. Ja, jag vet.
Det stora projektet blev just mycket större än jag trodde.
Det kan bli sent.
Okej. Hej då.
Vad? Usch!
Vad...
Åh, Titus.
-Det luktar så illa att jag kan se det. -Det är rent mänskligt lidande.
-Jag har hittat din hemliga lya, Arcannis. -Försiktigt, kapten.
-Lyan är som en dödslasagne i sju lager. -Ge mig min haklapp då.
Jag ska hämta mina barn, och det lär bli gruvligt.
Nio mot en? Det verkar orättvist.
Ni behöver visst en laddning.
Låt spelet börja.
Power up.
Stå på dig.
Förlåt. Råkade jag träffa dig?
Ny nivå.
Tack för träningen.
Palladium? Jag har inga krafter.
Överraskning. Jag är inte här just nu.
Och inte dina kära barn heller.
Känn dig som hemma.
Om ditt hem är en skoningslös dödslabyrint.
Jag är inte bra på labyrinter!
Fleech.
Förlåt.
-Ge mig skannern. -Okej.
Den här nedrans planeten är full av störningar.
Radiovågor, satellitvågor.
Dags för lite hjälp från mina vänner.
Hej, mina älsklingar. Iväg med er. Hitta mina små rymlingar.
Satte du den i bedövningsläge?
Ja, minsann.
Kapseln är nära.
Vi verkar ha landat på...
Jorden?
Heter det så?
Låter som ett magvirus. Eller namnet på en tam mask.
Eller nåt slem.
Ja. Där har vi det.
När en Noglar hukar sig i skogen...
..."jordar" den.
Oj.
Är det här vad jag tror?
Onda kräk.
Jag ska spränga dig till Jade-nebulosan.
-Kapten Lightspeed? -Vem pratar du med?
Det är kaptenen. Minns du...
Kapten Lightspeed från Galaktiska Försvaret.
Reid, avgångselev, McKinley-skolan.
Var är mina barn, Reid Sistaårselev McKinley-skolan? Jag ska förånga dig!
Vi är på samma sida. Jag har varit på hundra uppdrag med dig.
Plasmafalkarna, tyngdkraftsfängelset... Minns du maskfolket?
Har han på sig tights?
-Det kallas uniform! -Det kallas uniform!
-Ringde jag olägligt? -Nej, då. Bara ännu en dag på jobbet.
Byt inte ämne. Har du mina barn?
Ja. De har förstört mitt hem. Du måste hämta dem.
Inget uppdrag är viktigare än det här. Du måste hålla mina barn säkra.
Neutralisera deras krafter med napparna.
Visst. Okej.
Om du har barnen kommer Arcannis att jaga dig.
Arcannis, vem?
Doktor Arcannis.
Den slugaste brottslingen i galaxen.
-Ja, det är han. -Som Grinchen efter dålig plastikkirurgi.
Om han får tag på mina barn tar han deras krafter,
sen erövrar han er planet.
Okej. Jag sticker.
Ni är dödsmärkta båda två.
Jag vill inte.
Om jag kan spåra dig, kan han det. Han vet nog var du är.
Ge mig en sekund att spåra din signal.
Jag kan inte vara märkt. Jag vill gå på college.
Jag vill gifta mig.
Jag har ett presentkort på Sephora och nu är jag dödsmärkt.
Nej!
-Nej! -Nej!
Han är borta.
Hur hittar han oss nu?
Reid. Vi måste härifrån.
Tro inte att du slipper undan vårt projekt nu.
Ge mig en ankomsttid för spaningsbilen. Och lunchen.
Ingen lök på hamburgaren den här gången. Ingen lök.
Lukten av en välfylld blöja.
De har varit här.
Det liknar mitt labb.
De blir starkare.
Vi måste hitta mina små rymlingar fort.
Vi är så nära. Jag känner doften av dem.
Jag ska hitta dig.
Kan du behärska dig?
Vi måste ringa hem och till polisen. Det här har gått långt nog.
Du hörde Lightspeed, Arcannis spårar oss.
Han kanske spårar våra mobiler. Du kan sätta familjen i fara.
Inget sparkande, tack, rymdbebisar.
Låt dem inte sabba bilen.
Kanske lite musik?
Okej. De älskar Lionel Richie.
-Allvarligt? -Han är en nationalskatt. De fattar.
Vad är det här?
Åh, nej.
Håll er lugna, allihop.
Var lugn själv.
Vi kanske ska ge dem barnen.
Vet du vad militären gör med utomjordingar?
-Stänger du av musiken? -Men han är en nationalskatt.
Vart ska ni?
-Campa! -På biltur.
-Campingbiltur. -Det han sa.
Är luften säker?
Bara en försiktighetsåtgärd. Vi ställer frågorna. Vi kollar efter underligheter.
Inga underligheter här.
Väldigt normal bil. Alla är normala. Hur mår du?
-Vi måste titta där bak. -Inga problem.
Snygg mask.
Är ni släkt med Darth?
-Ni har packat en brödrost. -Jag har aldrig campat.
Och rullskridskor.
Jag tänkte visst inte igenom det här.
Är det en flytstång?
Man vet aldrig.
Du är visst inte särskilt pratsam.
-Hallå! Stanna! -Hej då.
Kom tillbaka med min jeep! Hörni!
Finkan nästa för oss.
Jag vill inte dö så här.
Nej! Jag vill inte dö så här! Nej!
Nej!
-Vad är det här? Hur...? -Vad hände?
-Vi måste vidare. -Det var en bubbla.
En bubbla?
Jag var i en bubbla. En stor lila ballong.
-Det låter inte rimligt. Gör det? -Nej.
Jag var i en stor bubbla. På allvar.
En av bebisarna tog min bil.
Han jagade mig.
Stal en bebis din bil? Sitter masken för hårt, Ronnie?
Nej! Jag menar... Jag tror inte det.
Oj, bebisen.
Titus.
Ställ ner bilen.
Jo. Nu!
Nej, inte kasta!
-Han ställde ner den. -Ingen kaka för dig!
Jag är ledsen. Ha en fin dag.
Okej, nu ökar vi musiken.
-Vi måste härifrån. -Jag vet ett ställe.
Heliga Guds moder.
Vår ljuva gröna jord lever på lånad tid.
Jag gissar att varelserna är två meter höga.
Nån sorts rymdrovdjur.
Flera armar, möjligen tentakler.
Klor som en järv.
De skjuter nog spindelungar ur ansiktet.
En bil sågs köra iväg för två timmar sen.
Fixa regnumret.
Lägg den i en numrerad påse. Ge mig en skrivplatta.
En kontrollstation rapporterar nåt de kallar supermysko.
Definiera mysko.
-Bebisar. -Bebisar?
Vadå bebisar?
Utomjordiska superkraftsbebisar. Söta men dödliga.
De antog nog skepnaden av sina mänskliga offer.
Skicka ut en efterlysning på alla kanaler! Vi letar efter massförstörelsebarn.
Har du nåt i din planeringsbok om överlevnad i skogen?
Du pratar med en "Årets campare", spelpojken.
Kom, Orädd, nu slår vi läger.
Vad sägs om ett handtag? Ni är ju superstarka.
Nej!
Snälla, säg att du tog med toalettpapper.
Jag har snabbmatskvitton i bilen.
Jag skulle gå på Red Lobster i kväll.
-Kan du laga den? -Om inte så missar jag krabbfrossan.
Det är bara en maskin. Det måste gå.
Vi har tagit oss vatten över huvudet.
Allt vi kan göra är att försöka.
Vi måste tillbaka till vårt projekt.
Klarar din hjärna nåt annat än videospel?
Hej, lillen.
Undrar vad du tänker. Jag undrar...
Du sa det, Titus.
Vart tog de vägen?
Där fick ni mig.
Hej.
Radioreparation.
Radhuspassion.
Titus! Släpp inte ett träd på din syster.
-Han gjorde det själv. -Han blir bättre.
Bitarna är så små. Jag ser inte vad jag gör.
Låt mig prova nåt.
Xander, kan du göra de här?
Fast stora.
Han gör det. Det hjälper faktiskt.
Titta, den passar här.
-Jag ser. -Så där.
Rätt bra, Xander.
Du gjorde det. Genialt.
Tvivlade du?
Tack.
...åtta, nio, tio. Ja, jag har alla kvar.
Kaptenens loggbok. Jag irrar vidare i labyrinten som en råtta.
Den är oändlig. Återvändsgränd.
Eller inte. Kaptenens loggbok. Jag hatar labyrinter.
Pling?
Du måste skoja.
Du måste skoja!
Härifrån kan vi skanna hela stan.
Anslut till drönarna.
-Lyssnar du på mig? -Alltid, mamma. Lyssnar du nånsin på mig?
En stor koffeinfri mocka macchiato, grädd- och skumfri.
...tre och fyra. Och ett och två och tre...
Tjena. UP NYC här, på The Noize 105 FM.
Ring in och önska er låt.
Var inte blyg. Du är med på The Noize.
Vem är det här?
Dr Arcannis, överherre av kosmiskt herravälde.
Läget, Einstein? Vad vill du höra?
Jag har inte tid.
"Jag har inte tid" av Dreadlock Killah.
-Jag menar inte så. -"Jag menar inte så", Mc Salt Shaker.
Jag letar efter bebisar.
"Var är min baby" av JJ-Squash.
Sluta med dumheterna.
Du blir snart min slav och planeten blir en ödemark!
Grattis, mannen. Du önskade just veckans nya jam.
Hur är det möjligt?
"Du blir min slav och planeten blir min ödemark" av dj Euripides.
Vi satte ihop den men den funkar ändå inte.
Behövs det kraft?
Signalen är för svag. Vi måste kapa en satellit för det här.
Använda NASA-grejer.
Jag ringer till NASA direkt.
Du är inte så dålig på det här när du fokuserar.
Tack?
Det är kanske friskluften, träden och krypen. De öppnar mina sinnen.
Oj! Du erkänner att det finns en verklig värld.
-Du är kanske inte helt hopplös ändå. -Kanske inte.
Några planer efter examen eller ska du bara flyta runt i en virtuell verklighet?
I spelvärlden blir man inte hånad, kuggad eller avvisad. Man har bara kul.
Här i verkligheten håller jag tummarna för MIT.
Jag vill läsa biokemisk teknik.
Oj. Du har planerat allt.
Till och med änderna lägger ut sin kurs.
De driver inte bara med strömmen. Är det allt du ska göra? Driva?
Jag är trött på att jobba på det här. Dags att jobba på en macka.
Hoppas du gillar pastrami. Gillar ni det? På rågbröd.
Jag har surkål och senap till Reuben-mackor.
Gnäll inte. Titta på dem. De gnäller inte.
Hej, herr Sked.
Det är dr Sked från rymden. Bort från mig.
Jag är filosofie doktor!
Vad sägs om…
Jag är överste Senap. Vad är det för ståhej?
Snälla, inget bråk. Jag är bara en våtservett.
Var försiktiga med dr Sked. Vi leker tittut.
-Han älskar tittut. -Ja.
Tittut!
Tittut.
Skräm honom inte. Du utlöser hans krafter.
-Var är jag? -Inte för stort.
Tittut!
-Jag sa ju det! -In i bilen.
Kaptenens loggbok: Mer labyrint.
Här är det annorlunda. Det är kanske en utväg.
Nej. Raka motsatsen.
Det låter...
...levande.
Arcannis monster har visst fått barn.
Så passande. Dödad av bebisar.
Så ironiskt.
Han lämnar åtminstone ett spår.
FÖRSIKTIGT! FARA PÅ VÄGEN
Xander!
Xander, rör dig inte.
Ingen fara, Xander.
Föraren är fast!
-Hallå! Dörren sitter fast. -Vänta lite.
Hallå!
Duktig pojke. Vänta.
Varför vill den inte...
...ge med sig?
Jag är oskadd. Hur mycket mjölk dricker ungen?
Titta. Bebisarna kan vara hjältar.
Heja Titus!
Eller inte.
Vad var det i den?
Bara ovärderliga museiföremål.
Oersättliga saker från 1600-talets Mingdynasti.
Och mina husnycklar.
Det är inte så högt. Det gick nog bra.
Nappar till alla.
Vi borde nog sticka.
Åh, nej.
Behåll era människodräkter på och händerna i luften.
Ge er, utomjordiska hot!
-Jag är inget utomjordiskt hot. -Så skulle ett utomjordiskt hot säga.
Skjuter du spindelungar ur ansiktet, så dödar vi dig.
Låt inte deras gullighet och knubbiga kinder lura er!
Sätt området i karantän genast!
Se upp för deras munnar och händer.
Vi har saliv.
Skicka iväg blöjorna för analys!
-Det är barn. Skada dem inte! -De gillar Lionel Richie.
Mest hans största hits.
Testerna visar att ni är människor. Varför jobbar ni för dem?
Det är ett missförstånd.
Jag råkade öppna ett maskhål i ett datorspel. Planet Master?
Och vem ringer ni på den här? Ryssarna? Fransmännen? Fransk-kanadensarna?
Kanadaryssarna? Marsiankommunisterna?
Nej. Det finns nån annan du borde oroa dig för.
Tänk att hon sa så.
Ja. Och sen sa hon att hon vill träffa andra.
Aj, så hjärtlöst.
Är hon singel?
Vad? Sa du allvarligt just...
Sa vad, Nate?
Nate?
Högkvarteret...
Håll kvar den tanken.
Vi spårade en utomjordisk kapsel till er,
men våra sökningar gav bara Red Lobster, Sephora,
Pinkberry och en webbsida för acneprodukter.
Vad? Det har jag aldrig hört talas om...
Under alla mina dagar som marinsoldat, Navy SEAL,
L.A.-polis, FBI-agent och årets ledare i flickscouterna
har jag aldrig hört sån...
Vi har inkräktare.
De är på väg mot...
På väg mot vad? Kom tillbaka, soldat!
Säkra området!
Tills jag vet vad som pågår gör ni inget och går ingenstans.
-Låt oss hjälpa. -Gör inget, gå ingenstans.
Hur vågar hon? De kan inte hålla oss här.
Det måste finnas en väg ut...
-Jag hör inget. -Exakt.
Det är han. Dr Arcannis.
Vi ska ta en liten åktur. Fleech, sätt dem stadsjeepen.
Markera denna dag i er planets historia, mänskor.
Mina små hjälpare ska göra mig till universums mäktigaste varelse!
Vad är det här?
De är borta.
-Borde vi följa efter dem? -Och göra vad?
Jag såg varningen. Jag lyssnade inte. Jag ville vinna.
Det är inget spel. Det är på riktigt.
Jorden är dömd och det är mitt fel.
-Du är Orädd. -Kalla mig inte det.
Jag är inte orädd. Jag är oduglig.
Typiskt. De håller på att få tänder.
Jag är inte så god som jag ser ut. Förresten, jag är nog utsökt.
Det är lönlöst. Det finns ingen utväg.
Jag får aldrig se mina barn igen!
Jag kan planera en insamling för Röda Korset och en skolbal
och rädda elefanterna.
Men det här? Jag har slut på idéer.
Ett datorspel vore så mycket enklare.
Vänta lite.
Tänk om det var ett spel? Vad skulle du göra?
Jag skulle leta efter verktyg och power ups.
Jag skulle inte ge upp.
Jag har levt mitt liv genom en skärm.
Vad hjälper det att vara Orädd i en fejkvärld?
Dags att vara Orädd där det räknas.
Oj. Nån kom äntligen till skott.
Nu hittar vi en väg ut.
Vänta lite. Att jag inte tänkte på det! Det är en satellittelefon.
En superkraftfull komradio. De länkar till satelliter. NASA-grejer.
Du kan laga kommunikatorn.
Ja! Nu stoppar vi Grinchfejset.
Nu kör vi.
Generalen. Lita på mig.
Vi är goda och ska stoppa skurkarna.
Om vi hinner i tid.
Obsidian!
Det är coolare i verkligheten.
Ta en selfie senare!
-Ögonen på vägen. -Fanken!
-Hade du inte kört motorcykel förut? -Jo, i Planet Master.
Det är nu eller aldrig.
Det här är inte som en raketcykel.
Nu kör vi.
Jag tror att den är på. Hallå? Kom in, kapten. Hör ni oss, kapten?
Lightspeed här.
-Fint att höra din röst igen. -Vi har honom!
-Arcannis har dina barn. -Vad?
-Vi låter dem inte komma undan. -Jag kan äntligen hitta er.
Om Arcannis absorberar deras krafter är jorden dödsdömd.
Jag har spelat alla nivåer. Jag kan skeppet utan och innan.
Arcannis är ingen match för...
Jag svalde en insekt.
Hinner vi?
Ja, det gör vi.
Landar vi ovanpå kan vi gå in genom inloppsröret.
Vad?
-Jag har gjort det förut. -Inte på riktigt.
-Gör dig redo att hoppa. -Det blir jag aldrig.
Eller kan vi gå in så här.
Om inte Orädd ger upp, gör inte jag det.
Jag behöver bara en utväg.
Nappflaskebonus.
Varhelst hjältar behövs.
Galaxens snabbaste dinapp. Sug på den!
Dags att hämta barnen.
Herregud.
Vad?
Käre George Washington.
Ungarna hade visst rätt.
-Jag behöver fåglar i luften! -Ja, frun.
Ingen hummerhövdad rymdinvadör får överlista mig.
Tror han att en strålpistol
och en spetsig krage gör honom till månmännens kung...
Då har han aldrig bråkat med den mänskliga andan.
-Jag är klar. -Ja, frun.
Bra.
Anslut stolarna till maskinen.
Absorberingskammaren är klar. Deras krafter har blommat ut så mycket.
Det här blir en utmärkt skörd.
Genkombinationerna från deras dna matas in i det här implantatet.
Aktivera Extrapolatorn. Jag finns i min kokong.
Nej, gå till Inställningar, Preferenser, Kraftnivå.
Inte Verktyg! Kraftnivå!
Ja.
Jag känner det.
Vad är planen?
Leta upp barnen så stoppar jag skeppet.
-Och hur gör vi det? -Enkelt.
Jag har memorerat ritningarna. Fortsätt genom tunneln,
sen kommer du till en massa läskiga mekaniska föremål.
-Ta dig förbi dem. -Det låter farligt.
Det är det.
Rör ingenting, okej?
Gå till Labb A, inte Labb B. Det är där han föder upp monstren och muterar djuren.
Det finns en tvåhövdad bläckfisk med svärdhänder.
-Du fixar det. -Vi borde byta jobb.
Det är bara jag som kan ta mig förbi säkerhetslasrarna och säkerhetsdrönarna
och säkerhetsbina, vilket inte är en teknisk term, de är bara bin.
Menar du allvar?
Men det är många bin.
Jag saboterar flygkontrollerna och genar genom tortyrkammaren och racketbollbanan,
och sen... Sen vet jag inte.
Ja?
-Usel plan. -Vi ses om fem.
Vi kommer att skratta åt det här.
-Skeppet är i sikte. -Okej, Jersey, behåll fokus.
Inget övervåld. Det är civila ombord.
Avfyra en varning.
Detta är en regeringsorder. Följ oss till en landningsplats eller bli nedtvingade.
-Han är utom kontroll! -Undanmanöver!
Han landar inte frivilligt. Vi får skjuta ner dem.
Generalen, vi inväntar tillstånd för missilavfyrning.
Nej! Jösses. Jag hittade er.
Jag är livrädd, men det här är bättre än ett spel.
Upp med händerna!
Allihop...
Där jag kan se dem.
Det är väl alla?
Landa skeppet nu.
Oj! Mer sånt.
Milda makaroner. Det här är kul.
Du hittade dem!
Goda och dåliga nyheter: snabbaste landningssättet är att krascha.
Vi måste till ett säkert ställe. Här.
Eld upphör!
Nån landar det inifrån.
Åh, nej.
Vi måste fly. Kanske i nån sorts kapsel...
Håll fast i nåt!
Er kapsel har utlösts.
Tack.
Kraften rusar genom mina ådror.
Bättre, starkare,
superladdad.
Nu tog det hus i helvetesblöjan.
Ett riktigt bajsläge.
Nu när jag befriats från det trista spelet av den dumma pojken
-ska jag erövra er planet. -Du måste ta dig förbi mig först.
Du tog visst med dig en armé.
Det gjorde jag med.
Eld!
Ni är insekter.
Och ni kommer att krossas som insekter.
I dag förklarar jag mig själv som kung av jorden.
Först på agendan, att ändra det namnet.
Det här är illa. Han måste gå att stoppa.
-Vi måste sätta dem i säkerhet. -Vad är det med dem?
Jag vet inte. De har varit helt borta sen maskinen.
Håll dem säkra. Jag har en idé.
Vänta. Är du galen?
Var försiktig!
Jag vill fortfarande inte dö så här! Nej!
GLASS
Vad är det för hemsk...?
Gäckar du mig med ditt fordon med frusen konfekt?
Nej!
Se där. Pojken som stått i min väg.
Du har det du ville ha. Vi är inget hot. Stick och härska över en annan planet.
Där är de.
Jag undrade vart de små telningarna tog vägen.
Det är dags att jag sätter stopp för ätten Lightspeed för gott.
Jag låter dig inte röra dem!
Jag krossar vem jag vill, särskilt de där bebisarna.
Kliv åt sidan nu!
Glöm det, grönbönan.
Det här är min röra att reda upp.
Om det innebär att stå i din väg i alla lägen…
...så gör jag det.
Vilket tal. Vad ska du göra, skjuta ner mig med ett tal, spelpojken?
-Det var inspirerande. -Mitt styre inleds med en kraftuppvisning.
Ett avskräckande exempel för dem som vågar trotsa mig.
Alla ynkliga försök att vara hjältar kommer att kväsas.
Krossas till damm.
Så att ni lär er vad det betyder
att vara orädd.
Vad?
Kira!
Det är inte möjligt!
Hon bryter igenom barriären!
Reid!
Titus?
Vin Diesels röst.
Ge mig fem.
De är på flykt! Attack!
Glöd hårt, tjejen.
Ja, Kira!
Oj. En naturbegåvad spelare.
Hoppa in. Nu röjer vi lite.
Ja, spring du. Lilla padda.
Åh, nej!
Stoppa den!
Hon kan visst göra allt nu.
Arcannis har nåt på halsen.
Tar vi ut det, så tar vi nog hans makt.
-Hon förstår inte. -Jo, då.
Du har pappas ögon och de skjuter dödsblixtar.
Kom ihåg vad han lärde dig. Du fixar det.
Nej!
Jo!
Mitt i prick.
Jag känner kraften lämna mig.
Man kan inte stjäla superkrafter.
Nej!
Bättre sent än aldrig! Det är ett uselt slagord. Stryk det.
Kapten! Ni är här!
Du fick mig att missa Krabbfrossan för första gången på sju år,
så jag är inte alls på gott humör.
-Hon är bra. Vilket spel är hon från? -Hon är helt på riktigt.
Till er assistans.
Det måste vara era barn.
Saker verkar...
...väl hanterade.
Var är Kira?
Hon är den utan...
...krafter.
Dada!
Nämen... Du har dem.
Dada!
De växer upp så fort.
Var är nappen? Dags att lugna ner dem.
Inga nappar. Har nån en Lionel Richie-skiva?
Jag har Commodores i min bil.
Inte samma sak, menig.
Du! Spela Lionel Richie som om ditt liv hängde på det.
Det vore inte första gången.
-Vi behöver ingen ambulans. -Filtar?
-Till vad? -Jag vet inte.
Vi ger er alltid filtar.
Det här var en galen helg, men den kan ha varit mitt livs bästa.
Jaså? Det stod inte på ditt schema.
Du är skyldig mig en krabbmiddag.
-Är jag? -Ja.
Okej. Visst.
-Men vi kom aldrig till projektet. -Hallå, ni två.
Ni tappade nog den här.
-Eller så gjorde vi kanske det. -Jösses!
Det är perfekt. Och inte alls som jag planerade.
Tack, Orädd. Du räddade dagen i mitt ställe. Inte alla hade gjort det.
För nån dag sen hade jag inte gjort det. Verkligheten är en helt ny nivå.
Jag fick hjälp av Hinkskallen.
Vänta. Hinkskallen?
Känner ni varandra?
-Läget, Reid? -Vad...? Hur?
Jag backar upp dig. Vem tror du fixade nappflaskebonusen?
-Vi klarade finalnivån ihop, Elliot. -Vi gjorde det tillsammans.
Orädd och Förgöraren.
Hej då, Xander.
Tänk glada tankar.
Titus. En färdfemma?
Och du.
Jag kommer att sakna dig.
Behåll den, utifall att vi behöver er igen.
Vart ska du nu?
Varhelst hjältar behövs.
-Tänk att vi fick A på projektet. -Vilken lättnad.
Annars hade mina föräldrar aldrig förlåtit mig för huset.
Och vi fick äntligen vår dejt.
Vi tänjde på verklighetens lagar i helgen.
Tänk om vi bara är figurer i nåns spel?
Jag vet knappt vad som är verkligt längre.
Det här? Det är verkligt nog för mig.
-Låt spelet börja, Orädd. -Det är visst dags för nästa nivå.
Hej då.
Undertexter: Kristina Donnellan