Downloaded from YTS.MX
‫- ספיישל קומדיה מקורי של NETFLIX -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫סן פרנסיסקו, אני מתכבד‬
‫להציג בפניכם‬
‫את הקול של הדור שלנו,‬
‫חבר ואח שלי,‬
‫המדהים מכולם,‬
‫ג'ורג' לופז!‬
‫שלום צ'ינגאדו'ז.‬
‫אמרתי שלום צ'ינגאדו'ז.‬
‫לאלו מכם שלא מבינים...‬
‫אותו חרא.‬
‫אני רוצה לספר לכם קצת על עצמי.‬
‫קוראים לי ג'ורג' לופז.‬
‫יש לי כליה אחת שאינה שלי...‬
‫והיסטוריה משפחתית של דמנציה,‬
‫אז לא באתי לשחק פה משחקים, סן פרנסיסקו!‬
‫קורה כאן משהו עכשיו עם מצב החרא הנוכחי.‬
‫זו פוליטיקה בשבילי, "מצב החרא הנוכחי".‬
‫אספר לכם על מצב החרא הנוכחי.‬
‫אנשים ששירתו את המדינה הזאת,‬ ‫ווטרנים לטיניים,‬
‫גורשו מארצות הברית. זה לא יכול לקרות.‬
‫זה בולשיט.‬
‫כל מי שמוכן למות למען המדינה הזאת‬
‫צריך לקבל את הזכות לחיות במדינה הזאת. ‬ ‫הבנתם?‬
‫הבנתם אותי?‬
‫אם אתה מטפל בילדים של אחרים,‬
‫ומקדיש להם יותר זמן ‬ ‫ממה שאתה מקדיש לילדים שלך...‬
‫יש לך זכות לחיות במדינה הזו.‬
‫רוצים לדבר על מסלול לאזרחות? ‬ ‫הוא כבר קיים‬
‫הוא נקרא פנוצ'ה.‬
‫אם אתה נולד כאן, אתה נשאר כאן.‬
‫מסלול הפנוצ'ה…‬
‫מסלול לאזרח... ומה גבי ניתוח קיסרי?‬
‫בסדר. גם וגם.‬
‫אנחנו לא כאלה, אתם יודעים.‬
‫עובדים קשה. אל תעשו לנו דמוניזציה.‬
‫שמעו, אייס (סוכנות הגירה)‬ ‫וכל הבולשיט של ביטחון המולדת...‬
‫אם הם רוצים לעשות את כל הבולשיט הזה,‬ ‫לגרש אנשים..‬
‫עצרו.‬
‫אני בצד שלכם, תירגעו.‬
‫אל תתחילו. כתבתי את זה.‬ ‫אני יודע מה ההמשך.‬
‫אל תקיימו את החובות שלכם, ‬ ‫אל תלכו לבתי הספר, אל תלכו לעבודה.‬
‫בסדר? תנו לאנשים במשפחות להחליט.‬ ‫תנו ללטינים להחליט‬
‫מי יגורש.‬
‫לכולנו יש קרובי משפחה שאנחנו אוהבים...‬
‫ויש כאלה שכאילו, "היי."‬
‫ארבע לפנות בוקר, "דודה, קומי.‬
‫רוצים אותך."‬
‫"מי?"‬ ‫-"מקסיקו."‬
‫"מקסיקו רוצה אותי?"‬ ‫-"כן, קומי."‬
‫"גם את הדוד, בואו. הם רוצים אתכם.‬
‫אל סלבדור."‬ ‫-"סלבדור?"‬
‫"אל סלבדור, קדימה, בואו.‬
‫"את לא צריכה חזייה. בואי ככה. "‬
‫זין על הכול. בואו כמו שאתם.‬
‫עכשיו עם המשטרה,‬ ‫לטינים צריכים להיות חכמים יותר.‬
‫פעם העמדנו פנים שאנחנו לא דוברים אנגלית. ‬ ‫עכשיו, בגלל אייס,‬
‫פשוט עוצרים אותך, לא‬ ‫מבקשים רישיון נהיגה או מסמכים,‬
‫פשוט הולכים על זה. "מדבר אנגלית?" ‬ ‫אתה כזה, "איי!"‬
‫ומתחת לשפם, "אכלתי אותה."‬
‫"כן.‬
‫אני יכול להישאר? כן?‬
‫אלוהים! זאת אומרת..."‬
‫פעם היו כזה, שולחים אותך.‬
‫פעם יכולת לעשות כאילו אתה לא מדבר אנגלית.‬ ‫שוטר עוצר אותך.‬
‫"צא מהרכב."‬ ‫-"אני לא מבין."‬
‫"זין. טוב, לך.‬
‫לא יודע. לא מבין מה הם אומרים."‬
‫עשינו כאילו אנחנו לא מדברים אנגלית,‬
‫נתנו לנו ללכת. עכשיו מכים אותך באלות.‬
‫אני לא מתחיל באנגלית. "צא מהרכב."‬ ‫-"אבל אני לא מבין.‬
‫אה, אתה רוצה שאצא מהרכב?‬
‫אלוהים!‬
‫בן זונה. הבנתי."‬
‫זה ישאיר צ'יפוטלה מזוינת…‬
‫הנה דוגמה לאנשים נהדרים ממדינות אחרות.‬
‫לא אנחנו. כולנו רגילים להיות כאן.‬ ‫אנשים שבאים לכאן.‬
‫היה לי בחור שעבד על הגג שלי,‬ ‫שתי קומות.‬
‫הוא נפל.‬
‫נפל מגג שלי ונחת על הגב.‬
‫לעזאזל, יצאתי אליו, והוא התנצל בפניי‬
‫על זה שהוא נפל. אמרתי לו, "אתה בסדר?"‬
‫הוא אמר, "כן, סליחה."‬
‫"מה נסגר? נפלת מהגג!"‬
‫הוא אמר, "אל תפטר אותי!"‬ ‫ואני כזה, "מה נסגר?"‬
‫והוא אמר דברים הזויים,‬
‫"אחזיר לך על הזמן שהייתי באוויר."‬
‫מה לעזאזל?‬
‫"איפה אפשר להשיג עוד עשר?"‬ ‫הוא אמר, "תצפור!"‬
‫אומרים שרומא לא נבנתה ביום.‬
‫רומא לא נבנתה ביום. כצ'יקנו אני אומר, ‬ ‫הם לא שכרו את האנשים הנכונים.‬
‫לא הייתם צריכים אישורים?‬
‫בלי אישורים. בתשע וחצי בבוקר,‬
‫"סיימנו את הקולוסיאום. מה עוד?"‬
‫אתם יכולים לשבת.‬
‫העתיד... כל הבולשיט הזה עם החומה...‬
‫לא יודע. אולי הם מחכים לאישורים.‬
‫אני ועוד חמישה כבר יכולנו‬ ‫לבנות את החומה המזוינת הזאת,‬
‫כבר היינו מסיימים.‬
‫לא נבנה אותה ממש כבדה,‬
‫שלא תמחץ את המנהרות שלנו למטה.‬
‫יאללה!‬
‫אתם יודעים,‬
‫תקשיבו. אם מתעסקים ‬ ‫עם מוכרי דוכנים וקבצנים עכשיו,‬
‫יכול להיות איזה בחור, "יש לך כסף?"‬
‫תמיד מגנים עליהם. "אולי הוא חולה נפש?"‬ ‫-"כן?‬
‫וואטו שמנסה למכור לך חמישה קילו פירות‬
‫בחמישה דולר, זה לא מטורף?"‬
‫אתה אומר, "כמה?"‬ ‫-"חמישה דולר".‬
‫"אתה משוגע?"‬
‫מטורף לגמרי.‬
‫תקשיבו, יש לנו חוש הומור מדהים, ללטינים,‬
‫כי בני המשפחה שלנו‬
‫לפעמים יותר מצחיקים ‬ ‫מכל האנשים שאפשר לפגוש שם בחוץ.‬
‫היה לי דוד. הדוד שלי היה מטורף.‬
‫מישהי פגעה בו בתאונת פגע וברח.‬
‫היא ברחה והתקשרו למשטרה.‬
‫המשטרה שאלה אותו: "תוכל לתאר אותה?"‬ ‫הדוד שלי כזה…‬
‫"כן, כלומר, הייתי עושה אותה.‬
‫היא הייתה שווה, לא, ג'ורג'? שווה.‬
‫תכתוב את זה.‬
‫היא הייתה שווה, הכלבה."‬
‫עם כוכב, אז הם יודעים.‬
‫ותקשיבו,‬
‫הכול הופך לבדיחה. למשל, הרופא אמר,‬
‫"חלית פעם במחלת מין?"‬ ‫והוא כזה…‬
‫"מה אתה חושב?‬
‫שמעת, דוקטור? מה אתה חושב?‬
‫זוכר שהייתה לי הפריחה ההיא.‬
‫אל תכתוב את זה."‬
‫הם לא רוצים להקשיב לרופא. אמרו לו,‬ ‫היי, אמרו לו,‬
‫"הכבד שלך מוגדל, יש לך שחמת.‬
‫יש לך נמק בכף הרגל."‬
‫אמרו: "אם תשתה, תמות."‬ ‫הדוד שלי עשה לרופא ככה…‬
‫"זין עליו. בוא נלך.‬
‫ראה אותי פעם אחת וחושב שהוא מכיר אותי. ‬ ‫שיזדיין.‬
‫אז מה אם אשתה? הוא לא יהיה שם. ‬ ‫הוא לא יידע.‬
‫אל תבזבז לי את הזמן בבולשיט."‬
‫אתם יודעים, זה שונה לגמרי.‬ ‫אנחנו לא מנסים לחיות לנצח.‬
‫לא רוצים ללכת לרופא. לא רוצים לדעת ‬ ‫אם אנחנו חולים. אנחנו יודעים.‬
‫בסדר? אני יודע איך זה נשמע.‬
‫באמצע הלילה.‬
‫כף הרגל, ‬ ‫הנעליים לא מתאימות ביום שני בבוקר. יודעים.‬
‫אולי יש לך לחץ דם גבוה.‬
‫אתה אוכל יותר מדי מלח. ‬ ‫אנחנו מוסיפים מלח לאכול‬
‫לפני שבכלל טעמנו. ברגע שהוא מגיע.‬
‫פשוט אוכלים.‬
‫לא רוצים לדעת.‬
‫שמעו, סרטן הערמונית...‬
‫כאן איבדתי את כל הגברים.‬
‫סרטן הערמונית הוא הרוצח מספר אחת‬
‫של לטינים. כי הדרך היחידה לבדוק‬
‫היא מאחורה.‬
‫אבא שלך או הדוד שלך אומרים,‬ ‫"אין מצב.‬
‫אני מעדיף למות‬ ‫מאשר שמישהו ייגע בתחת שלי."‬
‫פיכח? לא.‬
‫לא, לא פיכח.‬
‫אולי תתפסו אותי כשאגיע הביתה,‬ ‫לפני שאחליף בגדים לשינה.‬
‫הם עדיין שותים,‬ ‫עדיין עושים את החרא הזה.‬
‫הוא הלך לשירותים עשר פעמים בלילה.‬
‫אחרי עשור דודה שלי אמרה,‬ ‫"אתה חייב ללכת לרופא."‬
‫אחרי עשר שנים.‬
‫הרופא בודק אותו, ‬ ‫"יש לך סרטן הערמונית."‬
‫פונה לאשתו,‬ ‫"שמעת מה הוא אמר לי?‬
‫שמעת? שמעתי. תגיד לה כי שמעתי‬
‫שיש לי סרטן ערמונית. צ'ינגאדו.‬
‫את גורמת לי לבוא לרופא‬ ‫ועכשיו יש לי סרטן ערמונית.‬
‫מה לעזאזל? לא היה לי אותו אתמול,‬ ‫אבל היום‬
‫יש לי. אני אפילו לא מרגיש..."‬
‫נוגע...‬
‫אנחנו לא רוצים לחיות לנצח.‬
‫אנחנו לא בודקים שכל מה שאנחנו אוכלים‬
‫בריא לנו. אנחנו יודעים. שמעו,‬
‫כשאתם הולכים למסעדה מקסיקנית,‬ ‫אתם כבר יודעים‬
‫איך אנחנו מבשלים. תראו אותנו.‬
‫אנחנו מראים להשמנת יתר מה זה. ‬ ‫בכיתה ג' כבר אמרנו ביי.‬
‫"להתראות, השמנת יתר. עברתי אותך."‬
‫וכל הלטינים הקטנים שמנים, אתם יודעים.‬
‫מנסים לעודד אותם. אומרים להם, "תראה,‬
‫היית אמור להיות תאומים. בגלל זה, אתה יודע.‬
‫אתה לא שומע קול שאומר שאתה מלא, לא?‬
‫אולי תקשיב, אולי זו אחותך, ‬ ‫אתה חייב לנסות."‬
‫הציצים הכי גדולים במשפחה בגיל 11.‬
‫"היי, ציצים, בוא הנה."‬
‫ככה אתה מקבל את הכינוי שלך.‬ ‫עושה במכנסיים פעם אחת,‬
‫ואתה קקה לכל החיים.‬
‫יכול להיות גבר בוגר שהוא קקה.‬ ‫"נחש מי מתחתן."‬
‫"מי?"‬
‫"קקה."‬ ‫-"לעזאזל!‬
‫קקה מתחתן?"‬
‫"ואשתו בהיריון."‬ ‫-"צ'ינגאדו!‬
‫יהיו להם מלא קקות קטנים.‬
‫אז קקה מתחתן, מה? לעזאזל.‬
‫קקה המזדיין. יפה לקקה."‬
‫כולנו יודעים.‬
‫ההורים שלנו... ‬ ‫גידלו אותנו הממציאים של הבודי-שיימינג.‬
‫לא אכפת להם בן כמה היית.‬
‫הם היו יוצאים לעבודה,‬ ‫"היי, שני מזדיינים שמנים.‬
‫כדאי שלא תהיו על הספה כשאחזור.‬
‫גורדו אחת וגורדו שתיים, שמעתם?" ‬ ‫היינו עונים,‬
‫"כן. בסדר."‬
‫"תתרחצו, קדימה.‬
‫תנעלו נעליים, תראו אם הן במידה.‬ ‫עברו כבר יומיים."‬
‫סבתא שלי גידלה אותי.‬ ‫היא חיה עד גיל 89. הייתה לה...‬
‫דמנציה. לעזאזל, צ'ינגאדו.‬
‫זה עד כדי כך נורא, לטיניות מבוגרות.‬
‫הרופא אמר, "יש לך אלצהיימר."‬ ‫היא קמה ואמרה, "אפשר ללכת?"‬
‫אמרתי, "שמעת אותו?"‬ ‫ היא אמרה,‬
‫"רגע. לך יש את זה או לי?‬
‫ביקשתי ממך טרמפ, ‬ ‫לא ביקשתי לשמוע מה אתה חושב."‬
‫ואז אמרתי, "מה יקרה?" ‬ ‫הרופא אמר,‬
‫"את תתחילי לשכוח מקומות,‬ ‫את תתחילי לשכוח אנשים..."‬
‫סבתא שלי אמרה, "רגע. תראה,‬ ‫אתה לא מכיר אותי,‬
‫אתה לא מכיר את החיים שלי. ‬ ‫וזה לשניכם."‬
‫היא הסתכלה עלינו ואמרה, ‬ ‫"אני כבר מחכה לשכוח אנשים."‬
‫ואז היא הסתכלה עליי ואמרה, ‬ ‫"קדימה, לארי, נתחפף מפה!"‬
‫אם אתם מחפשים אהדה, לא תמצאו אותה‬
‫בקהילה הלטינית.‬
‫אתם יכולים לבכות,‬
‫יגידו לכם: "מה קרה?"‬ ‫-"הרופא...‬
‫הרופא אמר שיש לי סרטן." ‬ ‫ואתה כזה, "וואו!"‬
‫"מה קרה?"‬ ‫-"לעזאזל, חשבתי שאמרת שלי יש.‬
‫היי, אל תבכה. תסתכל עליי. ‬ ‫אני כאן כל עוד...‬
‫כמה זמן נתנו לך?"‬
‫"שלושה חודשים."‬
‫"אז לא תהיה פה ביום האהבה?‬
‫לעזאזל, זה יום ההולדת שלי.‬ ‫אתה לא תהיה כאן?‬
‫למה? כי אתה לא רוצה או כי הרופא אמר לך?‬
‫תתמודד. לעזאזל. קדימה."‬
‫זו תרבות אחרת.‬
‫אתם יודעים, נראה לי שגברים לבנים, ‬ ‫המטרה שלהם היא לחתן את הבת שלהם.‬
‫"אני רק רוצה להיות שם...‬
‫ביום הגדול של קלסי."‬
‫וכל הלטינים הם כזה, ‬ ‫"אני רק רוצה לחיות יותר‬
‫ממי ששונא אותי."‬
‫כן, לעזאזל.‬
‫תתמודד, מניאק.‬
‫סבתא שלי תפסה אותי מכין‬ ‫רשימה של אנשים שרציתי להרוג.‬
‫היא אמרה, "מה לעזאזל?‬ ‫תן לי לראות, דביל. מה זה?‬
‫רשימה של מי שאתה רוצה להרוג?‬
‫תראה, דביל. השניים הראשונים כבר מתו. ‬ ‫שני אלה.‬
‫ושני האחרונים ברשימה שלי. בוא, אעזור לך."‬
‫זה שונה...‬
‫זו אווירה שונה.‬
‫אתם יודעים.‬
‫אנחנו לא רוצים לחיות לנצח.‬ ‫אנחנו רק רוצים לחיות עכשיו.‬
‫ואנחנו ממש קלים. ‬ ‫דוד שלי היה מתעצבן על שטויות.‬
‫אתה יכול פשוט להמציא מצב, כל מצב.‬ ‫"דוד, מי תנצח...‬
‫בין...‬
‫אנאבל...‬
‫ולה לורונה?‬
‫מי נראה לך?‬
‫לעזאזל, לה לורונה קורעת‬
‫את אנאבל.‬
‫היא צעצוע.‬
‫תראה, היא תטביע את הילדים שלה.‬
‫לא נראה לך שהיא תנצח צעצוע?"‬
‫לעזאזל, אתה משתנה.‬
‫כי אני מציל...‬
‫אני מציל כלבים.‬
‫לא אמרתי שאני אוהב כלבים.‬ ‫אמרתי שאני מציל אותם.‬
‫יש הבדל, חתיכת כלבים.‬
‫לטינו יכול להתעצבן מכלב על זה שהוא כלב. ‬ ‫הוא נובח…‬
‫"סתום ת'פה!"‬
‫יש להם חטיפים עם קאנביס.‬
‫לכלבים. עם קאנביס…‬
‫חטיפים לכלבים. נתתי קצת לכלבים שלי‬ ‫לפני כחצי שנה.‬
‫לא שומעים מהם כלום.‬
‫הם בבית כזה...‬
‫כלבים מפגינים כבוד.‬
‫כלבים אוהבים אותך.‬ ‫לא אכפת להם איך אתה נראה.‬
‫אתה יכול להיות מכוער... אין עליהם.‬
‫אין עליהם.‬
‫כי אנחנו לא מסתדרים עם חיות טיפוליות.‬ ‫זה לא…‬
‫זה לא טוב לתרבות שלנו.‬
‫הדוד שלי הסתובב עם עז. חשבתי שהוא...‬
‫חיה טיפולית.‬
‫הוא היה מחבק אותו.‬
‫ואז ראיתי אותו בלעדיו.‬ ‫"איפה העז?"‬
‫"לעזאזל, הוא היה טעים.‬
‫הוא תמך בי רגשית. כולנו הרגשנו...‬
‫כל כך הרבה אהבה כלפיו כשסיימנו לאכול."‬
‫כאלה אנחנו.‬
‫אתם יודעים, כשאתה מזדקן, אתה צריך לוודא‬
‫שאתה מודע למה שקורה איתך, אתם יודעים.‬
‫כשאתה מזדקן, כשגברים מזדקנים...‬
‫כשאתה צעיר, הגוף שלך הדוק.‬ ‫לא יוצאים ממנו רעשים. כלום.‬
‫התחת... מהודק.‬
‫זה גיל 18.‬
‫נחמד.‬
‫אתה מזדקן, אתה הולך.‬
‫"היי, תפתח לי את זה."‬ ‫פותח חמוצים בקיץ.‬
‫אתה מסובב…‬
‫נכנסים למטבח, "מה?‬
‫מי קנה חמוצים עם ריח של חרא?‬
‫תחזיר אותם לחנות.‬
‫ותגיד שיש ריח להם של חרא. תחזיר אותם."‬
‫אתה מנסה להישאר צעיר ואי אפשר.‬ ‫אתה הולך, יוצאים נאדים.‬
‫בשירותים אתה חושב שגמרת להשתין,‬ ‫יוצא לך עוד.‬
‫כמו לנסות ללמוד לנהוג עם הילוכים עליך.‬
‫אז תהיו מאושרים כשאתם צעירים. תחיו כל יום‬
‫כאילו זה היום הכי גדול שלכם. תחיו כל יום.‬
‫תחיו!‬
‫אל תחכו להיות חולים כדי לרצות לחיות.‬ ‫תחיו כשאתם בריאים.‬
‫אז אתם באמת חיים.‬
‫אתם לא דואגים לאף אחד אחר.‬
‫אתם בקטע שלכם, אתם יודעים?‬
‫כשאתם מזדקנים הילדים שלכם גדלים,‬
‫הם אוהבים אתכם, לא רבים יותר.‬
‫אתם לא שותים כדי לאבד הכרה.‬
‫תקופת החגים, כל חג,‬
‫לעזאזל, מישהו התעלף.‬
‫בבוקר אתה מתעורר, למישהו יש פנס בעין.‬ ‫אתה כזה, "צ'ינגאדו,‬
‫מה קרה לך? מה נסגר?"‬
‫"חתיכת מזדיין."‬
‫"אז זה מה שקרה.‬ ‫עם גישה כזאת, אתה לא יכול...‬
‫תדבר ככה לאנשים, הם יפוצצו אותך."‬
‫אבל כאלה אנחנו. תקשיבו, ככה‬
‫אנחנו חיים, אתם יודעים.‬
‫היום ילדים לא מבינים, הם...‬
‫הם בקטע של...‬
‫ליל כל הקדושים, אי אפשר לחבוש מסכה‬
‫כי זה עלול להפחיד ילדים אחרים.‬
‫אם הילד שלך כל כך טיפש‬
‫שהוא לא יודע שזה לא באמת...‬
‫וולבריין המזדיין שיושב לידו,‬
‫תוציא את הבן זונה מבית ספר.‬
‫תחסוך את הכסף. תשאיר אותו ללמוד בבית.‬
‫תשיג מחסן כדי שהוא יוכל לדאוג‬ ‫לדברים שלך. הוא יהיה שם.‬
‫ליל כל הקדושים המזוין ‬ ‫הוא החג האחרון שאנחנו... תקשיבו,‬
‫כלטינים, אנחנו עושים 'תעלול או ממתק'‬ ‫עד אמצע שנות ה-50.‬
‫אנחנו לא רוצים ממתק,‬ ‫רק רוצים להסתכל בבית שלך.‬
‫"נראה טוב. לעזאזל. תיכנס.‬
‫כמה מנורות אתם צריכים?‬
‫יש להם מלא דברים."‬
‫תחפושות ביתיות.‬
‫המגפיים של אבא שלך.‬
‫כמה כפפות כלים.‬
‫משקפי ראקטבול.‬
‫אתה דופק בדלת. פותחים. "לעזאזל, צ'ינגאדו!‬
‫מי אתה אמור להיות?"‬ ‫-"בניתי את עצמי.‬
‫'תעלול או ממתק' ויש עוד עבודות שאפשר…‬
‫ראיתי אריחים רופפים על השביל.‬
‫כן או לא?"‬
‫מה שמטורף בהורים כשיוצאים עם אנשים זה‬
‫שכל ההורים נחמדים. זה כמעט כמו שתי אימהות.‬
‫אתם יודעים, "תעשה מה שאתה רוצה. תיזהר." ‬ ‫לעזאזל, ההורים שלנו‬
‫יכלו להיות מרושעים ונחמדים‬
‫בו זמנית.‬ ‫"רוצה לעשות לי טובה? תתחפף מפה.‬
‫תודה."‬
‫לכן אני אומר‬
‫למדו את הילדים שלכם מה זה טוב ורע.‬
‫למדו אותם נכון ולא נכון.‬
‫והכי חשוב, למדו את הדבילים המזוינים האלה ‬ ‫מה ההבדל‬
‫בין זיקוקים‬
‫לבין יריות.‬
‫אנחנו יודעים.‬
‫אנחנו כבר יודעים.‬
‫אנחנו יודעים איך נשמע זיקוק מזוין.‬
‫וכששומעים... אתה כבר לא שם.‬
‫זה שונה. שמעו,‬
‫דבר אחד שלא נעשה, זה לזלזל‬
‫בהורים שלנו. זה מעולם לא קרה.‬
‫או בהורים מאמצים. לכסות את כל האפשרויות.‬
‫אתם יודעים, אנחנו לא מתחצפים.‬
‫הייתי בשדה התעופה וילד קטן אמר‬ ‫לאימא שלו:‬
‫"אני שונא אותך."‬
‫וכולם בשדה היו כזה…‬
‫ואז הסתכלנו והאישה בכתה. אמרנו, ‬ ‫"מה נסגר? היי!‬
‫תראי לו מה זה.‬
‫רק ככה הוא ילמד. תראי לו מה זה."‬
‫וכולם בשדה התעופה אמרו,‬ ‫"תראי לו מה זה!‬
‫תראי לו מה זה!‬
‫תראי לו מה זה!"‬ ‫ואז הלטינים באו:‬
‫א-לה בימבה, א-לה בום, א-לה בים בום בה!‬
‫מכות, מכות!‬
‫רה, רה, רה!‬
‫והיא אמרה,‬
‫"מעולם לא הכיתי אותו."‬
‫אמרתי, "בסדר. תעלי למטוס‬
‫ואנחנו נראה לו מה זה.‬
‫כי הוא צריך לראות מה זה."‬
‫עדיף שזה יקרה לו עם אנשים שטסים איתו.‬
‫דיברנו על הפעם שאמרתי‬ ‫לסבתא שלי בגיל שמונה:‬
‫"אני שונא אותך!"‬
‫ובטח היה לה כדור בקנה.‬
‫"אתה שונא אותי?‬
‫תראה, מניאק. שנאתי אותך קודם.‬
‫קדימה, תוציא את זה.‬
‫אעמוד בזה. תוציא הכול, מניאק.‬
‫שנאתי אותך כשנולדת. הלכתי לבית החולים,‬
‫הלכתי ליולדות ואמרתי, ‬ ‫"מי הנכד שלי? השלישי?"‬
‫קדימה.‬
‫תוציא את זה.‬
‫מניאק, שנאתי אותך כבר כשעשו אותך.‬
‫בבית, שמעתי...‬
‫יודע מה אמרתי? תבלעי את זה!"‬
‫ככה מקבלים כבוד!‬
‫כל הבולשיט הזה.‬
‫כשבעל של לטינה מת, היא לא מתחתנת שוב.‬
‫היא רוצה... היא רוצה להרגיש את הכאב.‬
‫"היום העולם שלי הגיע לקיצו."‬
‫מה? על מה לעזאזל את מדברת?‬
‫"היום...‬
‫אהבת חיי...‬
‫עלה לגן עדן." ‬ ‫ואתה כזה,‬
‫"על מה לעזאזל את…‬
‫החתול?"‬
‫"בעלי, דביל."‬
‫הוא יכול להיות הגבר הכי זבל‬ ‫כשהוא היה בחיים,‬
‫אבל כשהוא מת, אתה אומר, "על מי הם מדברים?"‬
‫"על מי את מדברת?"‬ ‫-"על בעלי, אדיוט."‬
‫"דודה,‬
‫הוא לא ניסה לשרוף אותך?"‬
‫"אבל האוכל לא היה מוכן.‬ ‫אל תאשים אותו, בסדר?"‬
‫"דודה, בפארק, הוא היכה אותך‬
‫בגב‬
‫עם את חפירה."‬
‫"לא התכופפתי בזמן, טיפש."‬
‫לעולם אל תהיו לבד. תמצאו מישהו‬
‫שאתם אוהבים. אל תבלו את שארית חייכם לבד.‬
‫לכולנו יש איזה דודה עצובה. אל...‬
‫היא כבר לא צובעת את הגבות. פשוט...‬
‫פשוט פרצוף ריק.‬
‫"אני כל כך מתרגשת,‬
‫אין לך מושג."‬
‫לכי ותוסיפי את הפסים.‬
‫כי כאב לב‬
‫הוא לא בשביל זקנים.‬
‫שברון לב הוא לצעירים.‬
‫דוד שלי נפרד מהחברה שלו. הוא בן 63,‬
‫מסתכל אל החלון שלה. זקנה ממש.‬
‫הגברת יצאה, "מי שם בחוץ?" ‬ ‫והוא כולו...‬
‫כמו איזה פדופיל.‬
‫"אני מריחה חרא. מי שם?"‬
‫כי כשאתה מזדקן,‬
‫התחת שלך הוא הדבר הראשון שהולך.‬
‫עצוב.‬
‫כשנשים יולדות...‬
‫תנו לי לומר את זה. הווגינה שעשית איתה אהבה‬
‫היא הווגינה שנמצאת בחדר הלידה. ‬ ‫אבל היא לא נראית כמוה...‬
‫היא לא דומה לה בכלל.‬
‫זאת שנמצאת שם כולה נפוחה, הצבע שלה משתנה.‬
‫האחות אומרת,‬
‫"הוא דומה לך." ‬ ‫-"כלבה. אני לא נראה ככה.‬
‫אני מכוסה בחרא?‬
‫יש לי ביטוח, אז אל תדברי אליי ככה."‬
‫כשעשית אהבה, זה היה קטנטן, מושלם.‬
‫אם אתה גבאצ'ו, לבן,‬ ‫חתיכת עוגת גזר.‬
‫אם אתה שחור, קטיפה אדומה.‬
‫צ'יניטו, עוגיית מזל.‬
‫אם אתה לטיני, חתיכת פלאן.‬
‫זו הפלאנוצ'ה הכי טובה.‬
‫בלי בועות, הכי טובה...‬
‫הפלאנוצ'ה הכי טובה שטעמתי.‬
‫זה משהו אחר. הילדים האלה גדלים.‬
‫אנחנו לא מתאימים את הבית.‬
‫אתה בסלון, ושומע מהמטבח...‬
‫נכנס לשם. התינוק נכנס לתנור.‬
‫"תראה, מניאק, כאן נכנסת בשנה שעברה.‬
‫רואה את העור שלך משנה שעברה?‬
‫ולכאן נכנסת עכשיו.‬
‫אז אתה גבוה יותר‬
‫משנה שעברה.‬
‫אתה לא חכם יותר, כי עשית את זה שוב.‬
‫אבל אתה גבוה יותר."‬
‫תחנכו את הילדים לאכול את מה שמכינים.‬
‫מה שהורים שלך הכינו, אכלת.‬
‫בן 11 חודשים עם צ'ילי ממולא בעריסה.‬
‫עם גבינה מזוינת סביב הראש שלך.‬
‫"נפלה לי הבירה, היי!"‬
‫פעם נפלה לי הבירה.‬
‫מוניטור מזוין לתינוקות. התינוקות אומרים,‬ ‫"תגידו לו שנפלה לי הבירה.‬
‫מהר! לא צריך חיתול. לכו תגידו לו!"‬
‫כל החרא הזה. לטיניות, נשים יפהפיות,‬
‫אולי היפות ביותר.‬
‫אולי היפות ביותר בעולם.‬
‫לא הייתי רוצה להתחתן עם אחת.‬
‫הן לא מחכות למחמאות. הן מחמיאות לעצמן.‬
‫הן מתלבשות, יוצאות,‬
‫"ירדתי במשקל, מה?‬
‫נכון, לא?"‬
‫חולבות את זה. "תראה את השיער שלי."‬
‫כן.‬
‫הן נותנות לך לצאת עם חברים. ‬ ‫הולכות אחריך למכונית.‬
‫"היי, תגיד תודה שאני מרשה לך.‬
‫אני לא מדברת איתך. תתחפף כבר.‬
‫תעוף לפני שאני משנה את דעתי. תתחפף.‬
‫תתחפף.‬
‫ואם אתה שותה יותר מדי,‬ ‫אל תיקח אובר או ליפט. אין מצב.‬
‫תתמודד כמו גבר ותגיע הביתה."‬
‫עוצרת אותך משטרה, אתה כזה...‬
‫אומרים לך: "תעשה את הא"ב אחורה."‬ ‫וכולם ברכב כזה,‬
‫שיט, תפסו אותו!"‬
‫"הא"ב אחורה?‬
‫א.‬
‫ב.‬
‫כמה זמן?‬
‫ג."‬
‫בסופו של דבר, ‬ ‫אתה צריך לטפל בכל הקרובים שלך.‬
‫אף אחד מהם לא רוצה ללכת לבית אבות.‬
‫אף אחד מהם לא רוצה לעזוב את הבית.‬
‫אז מישהו נופל בבית. אתה צופה בטלוויזיה,‬
‫ושומע מלמעלה...‬
‫אתה מחוץ לחדר. "דודה, את בסדר?"‬
‫"נפלתי.‬
‫נפלתי, ג'ורג'. אל תיכנס.‬
‫אל תתקרב. חרבנתי הרבה.‬
‫חרבנתי במכנסיים."‬ ‫ואתה במסדרון כזה...‬
‫אתה עדיין לא מריח את זה, אבל אתה...‬
‫אתה לא אמור...‬
‫"אל תדבר. אני...‬
‫זה על כל הגב שלי!"‬
‫ואתה שם במסדרון!‬
‫"איפה את?"‬
‫לחצן מצוקה, זה משהו דפוק לגמרי.‬
‫אם את אישה לבנה ואת נותנת לאימא‬ ‫שלך לחצן מצוקה מזוין,‬
‫פשוט תגידי, "אימא...‬
‫נטשנו אותך באופן רשמי.‬
‫אז כשתיפלי, אף אחד‬ ‫לא יהיה שם כדי להרים אותך.‬
‫לכן יש לך לאן להתקשר."‬ ‫-"הצילו.‬
‫נפלתי."‬
‫המוקדן המחורבן עונה.‬ ‫"תקשיבי, גברת, זו הפעם החמישית‬
‫שאת נופלת השבוע.‬
‫בעלך והבן שלך שילמו רק‬
‫על שלוש נפילות‬
‫בשבוע.‬
‫אז לא נוכל להרים אותך‬
‫עד תחילת תקופת החיוב הבאה.‬
‫רוצה לדבר עם מנהל? בסדר."‬
‫לא.‬
‫כשמישהו נופל‬
‫במשפחה שלנו, אחרי שהפסקנו לצחוק,‬
‫אנחנו מרימים אותו‬ ‫ושולחים אותו למטבח. "בואי, כלבה.‬
‫"איך יצאת מהמטבח? זה מקום לאימא.‬
‫יש מקום לאימא ליד המחבת. לכי..."‬
‫אנחנו לא מסוגלים לקבל...‬
‫לא מסוגלים לקבל מחמאות.‬
‫אתה מקבל מחמאה מול אימא שלך.‬ ‫"מה את אוהבת בג'ורג'?"‬
‫"אני פשוט אוהבת... אוהבת את הצחוק שלו.‬
‫הוא ממש חמוד."‬ ‫אתה כזה, ״זין. לא, אני לא.‬
‫אין לי צחוק חמוד."‬
‫"מה עוד?"‬ ‫-"טוב, הוא מאוד משתף."‬
‫"הוא?"‬
‫הם לא אוהבים את מי שאתה אוהב.‬
‫תראה להם תמונה של כל אחד.‬
‫הייתי מצביע לסבתא שלי על נשים, ואומר:‬ ‫"מה לגבי זאת?"‬
‫"זונה."‬
‫"כן. מה עם זאת?"‬ ‫-"זאת?"‬
‫גם כן זונה.‬
‫תראה איך היא הולכת.‬ ‫ככה הלכתי כשהייתי צעירה.‬
‫גם אני הייתי זונה, אני יודעת.‬
‫זו ההליכה."‬
‫אתה מזדקן...‬ ‫כשאתה מזדקן, נולדים לך ילדים.‬
‫כשנולד לך ילד,‬
‫זה היום הכי טוב‬
‫בחיים שלך.‬
‫זה תלוי.‬
‫כי יש כאלה שהם מניאקים. זה נורא,‬
‫מחיר נורא על זה שלא גמרת בחוץ. לעזאזל!‬
‫"כמה זמן זה ייקח? נצח?‬
‫עכשיו אומרים לי. הייתי מוציא אותו!"‬
‫אכלנו את מה שהיה במקרר.‬
‫יכול להיות שזה היה שם שנתיים. ‬ ‫אולי הפסיקו לייצר את זה.‬
‫אתה פותח ומסתכל על החלב.‬ ‫ אתה כזה, "מה…‬
‫החלב הזה מיולי."‬
‫ואימא שלך שם. "בסדר, אז בבית הספר,‬
‫אתה לא רוצה ללמוד.‬
‫אבל בבית, אתה לא יכול להפסיק לקרוא.‬
‫לעזאזל עם זה!‬
‫ממש הרוזטה סטון. אתה לא יכול להפסיק...‬
‫לא מפסיק ללמוד, מה?"‬
‫ולא יכולת לומר שאין מה לאכול כי ימצאו לך‬
‫משהו לאכול.‬
‫בסוף של המקרר, בחבילה,‬
‫נקניקייה אחת מחורבנת‬
‫מלאה בשומן. כולה שרופה מהמנורה.‬
‫מוציאים אותה. "תאכל את זה."‬ ‫-"לעזאזל, זה מלא בשומן."‬
‫"ואתה לא?‬
‫בן זונה.‬
‫תראה, מניאק. ‬
‫לך לשירותים ותוריד את החולצה‬ ‫שלך ותסתכל במראה,‬
‫ותחזור ותתנצל בפני הנקניקייה המזוינת.‬
‫תתנצל בפני הנקניקייה!"‬
‫"להתנצל בפני נקניקייה?"‬
‫בכל יום בא מישהו, אתם יודעים,‬ ‫ואומר לך שטויות.‬
‫במעלית... תקשיבו, אף אחד לא רוצה לדבר‬
‫במעלית. לכן אנשים עושים את הקטע הזה.‬
‫זה משהו שלומדים.‬
‫אמרתי למישהו, "אני בעיר רק עד מחר."‬
‫הוא הסתכל עלי ואמר,‬ ‫"יופי, מספיק זמן בשבילך ללכת להזדיין."‬
‫וככה לומדים לא לדבר במעלית.‬
‫מישהו אמר לי: "עשית שיעור ספינינג?"‬ ‫אמרתי, "מה נסגר? מה?‬
‫ספינינג?" אמרתי, "היי.‬
‫מקסיקנים, אם אנחנו על אופניים,‬
‫שעה לאחר מכן, לא נוכל להיות באותו מקום.‬
‫נצטרך להיות שעה קדימה."‬
‫אתה מסיים שיעור, אתה באותו מקום, ‬ ‫התחת שלך…‬
‫"לאן הלכת?" ‬ ‫-"רכבתי על אופניים כאן."‬
‫"אנחנו מחכים לך שם!" ‬ ‫-"אופניים מזוינים."‬
‫"אמרתי לך שהאופניים האלה לא זזים."‬
‫זה מה שזה. תקשיבו. אנחנו מנסים לאכול נכון.‬
‫אף לטיני לא רוצה לחיות לנצח,‬
‫אבל אנחנו עדיין נהנים מהאוכל שלנו. ‬ ‫לא נחיה לנצח,‬
‫אז תיהנו מהאוכל שלכם, תאכלו מה שאתם רוצים.‬
‫תזמינו את כל הפרה!‬
‫זה נהיה מגוחך עכשיו.‬
‫אתה במסעדה מקסיקנית ושומע אנשים. ‬ ‫הם אומרים,‬
‫"היי, סניור."‬
‫המלצר עובד שם כבר 40 שנה.‬
‫הוא מחכה.‬
‫"היי, הצ'יקן-טאקו האלה,‬
‫העוף הומת בצורה הומנית?"‬
‫"מה זה?"‬ ‫ -"העוף,‬
‫הומת בצורה הומנית?"‬
‫"כן.‬
‫ליטפנו אותו למוות."‬
‫אנחנו לא מנסים לחיות לנצח.‬
‫אין לנו מושג מה הכולסטרול שלנו. ‬ ‫הפעם הראשונה שמדדנו‬
‫לחץ דם הייתה בשוק.‬
‫יש להם שם בדיקה בחינם.‬
‫מכניסים את היד. לוחצים על כפתור.‬
‫זה מתחיל להתמלא באוויר.‬
‫כשהמספר עולה, כולם מנסים לראות.‬
‫"היי, אחורה! זה המספר שלי."‬
‫"כמה?"‬ ‫ -"מה שהיה בשנה שעברה, 280 על...‬
‫מאה עשרים וחמש.‬
‫אני אמור להיות מת, אבל...‬
‫יש מלא מה לעשות. אני לא יכול למות."‬
‫אנחנו לא רוצים ללכת לרופא. לא רוצים לדעת.‬
‫אני חושב שהדבר הכי מטורף‬
‫בתרבות שלנו כרגע הוא‬
‫מסיבת‬
‫חשיפת‬
‫המגדר.‬
‫מה יותר לבן מאנשים לבנים‬
‫שעושים מסיבת‬
‫חשיפת‬
‫מגדר.‬
‫עם כל המשפחות מסביב...‬
‫"תפוצץ את הבלונים, דילן!"‬
‫לטינים מזוינים, לנו לא אכפת ורוד או כחול.‬
‫זה שלנו?‬
‫"זה שלי? תביאו אותו הנה.‬
‫כדאי שהוא יהיה כהה יותר כשהוא מגיע לכאן‬
‫כי הוא נראה די בהיר שם."‬
‫אנחנו לא נכנסים לכל החרא הזה.‬
‫האנשים שמצלמים את האוכל שלהם...‬
‫במסעדה, ואז שולחים לכם תמונה.‬
‫אתם לא במסעדה.‬
‫אבל שולחים לכם תמונה של האוכל. ‬ ‫אתם בבית,‬
‫מקבלים תמונה של איזה סטייק,‬
‫ואתם לא שם.‬
‫אז צלמו תמונה של קקה, שלחו חזרה.‬
‫"מה זה לעזאזל?"‬ ‫-"לפני ואחרי, בן זונה."‬
‫אני משווה לסטייק המזוין שלך.‬
‫ואז תשלח תמונה של הזין שלך. כזה, "היי,‬
‫זה לקינוח. מישהו רוצה?‬
‫אביא גם מטבל בשביל זה."‬
‫למי אכפת.‬
‫כולם מדברים שטויות. הייתי בניו יורק,‬ ‫אכלתי נקניקייה כמובן.‬
‫כולם חייבים להסתכל. מישהו אמר: "אתה יודע,‬
‫ברגע שתדע ממה עשויה נקניקייה,‬
‫לא תרצה לאכול עוד אחת."‬
‫"כן?‬
‫אני יודע מה פנוצ'ה עושה ועדיין אוכל אותה.‬
‫אז תתעסק בעניינים שלך, בן זונה."‬
‫אם אתם מתכוונים לבלות עם הילדים שלכם‬
‫בקריאת סיפורים חסרי היגיון לפני השינה,‬
‫נצלו את הזמן הזה כדי לספר להם‬
‫שהם יכולים להיות מה שהם רוצים בעולם.‬
‫שהם חשובים.‬
‫שהקול שלהם תמיד יישמע.‬
‫ושיהיו מאושרים מעל הכול.‬
‫כי...‬
‫אם אם כבר לספר להם אגדות, ספרו להם את זו.‬
‫תקשיבו, לא הכינו אותנו לחיים בתוך הבית.‬
‫הכינו אותנו לחיים שבחוץ, בעולם.‬
‫אתם יודעים.‬
‫אנחנו מוכנים לכל מצב.‬
‫אז למדו את הילדים שלכם לכבד.‬
‫למדו אותם להתנהג כמו שצריך בחוץ.‬
‫התפרצויות זעם? לא אצלנו.‬
‫לא היה לי התקף זעם עד גיל 50 בערך.‬ ‫הייתי בן 50…‬
‫בן 53. סבתא שלי מתה שבע שנים קודם לכן.‬
‫אני עדיין מחפש.‬
‫"אני מריח קרם של אוליי. היא כאן?"‬
‫זה מי שאנחנו. לעזאזל!‬
‫היי, השנה,‬
‫הגיעו לראשונה נשים לחלל.‬
‫הן עשו הליכת חלל, שתי נשים‬
‫בפעם הראשונה אי פעם.‬
‫הבעלים שלהן בטח אמרו, "לעזאזל,‬ ‫הן עדיין לא רחוקות מספיק, מה?‬
‫לעזאזל.‬
‫תודיעו לנו כשהן מגיעות לאטמוספירה ‬ ‫כדי שנתחיל לנקות.‬
‫ונחליף לתינוק."‬
‫אני חושב...‬
‫אני חושב שאולי בימי חיינו נראה‬
‫נשיא לטיני, אני חושב.‬
‫אם הזין הזה יכול להיות נשיא,‬ ‫כל אחד יכול להיות נשיא.‬
‫הדוד המזוין.‬
‫"הכל בחינם. מה קרה? אי אפשר? בסדר."‬
‫יהיה לנו טוב אם יהיה נשיא לטיני. ‬ ‫ועדיף נשיאה לטינית.‬
‫לא נראה עוד את הזין הזה.‬ ‫הוא לא יעזוב את הבית הלבן...‬
‫"תחזור הביתה. יצאת אמש.‬
‫אתה יודע שלא יוצאים שני לילות ברצף.‬
‫אם רוצים לדבר איתך, שיבואו לכאן.‬
‫אתה לא יוצא. תביא את הטלפון.‬ ‫אני אגיד להם."‬
‫כאלה אנחנו. שמעו, המדינה הזו טובה יותר‬
‫ממה שהיא עכשיו. תקשיבו,‬
‫לא יכול להיות שאנשים‬
‫מזמינים משטרה לאנשים אחרים‬
‫רק כי הם נמצאים במקום ‬ ‫שאתה לא רוצה שיהיו בו. המדינה הזאת...‬
‫אנחנו צריכים לחזור להתעסק בעניינים שלנו‬
‫ולתת לאנשים להיות בעניינים שלהם.‬
‫יש לבנים מזוינים שמזמינים משטרה‬
‫לשחורים בסטארבקס. הם מפחדים. ‬ ‫"היי.‬
‫הם כאן. שלחו עזרה.‬
‫אני לא יכול לדבר.‬
‫אני אשתמש בשפת קוד של קפה, בסדר?‬
‫יש ארבעה אספרסו.‬
‫שני הורצ'טה בדיוק נכנסו.‬
‫ושלוש בירות. אלוהים, מהר!‬
‫רוטב סויה, מהר!"‬
‫זין על זה. תקשיבו.‬
‫זה בולשיט.‬
‫כל מה שקרה במדינה הזאת,‬
‫שהוגדר כטרור פנימי,‬
‫מעולם לא נעשה‬
‫על ידי אפרו-אמריקאים או לטינים.‬
‫ירי המוני?‬
‫לא אנחנו.‬
‫אנחנו לא נכנסים למקומות בלי להכיר אף אחד.‬
‫כשאתה נכנס...‬
‫"כן, לא, אני סבבה. אני בסדר.‬
‫חשבתי שדודה שלי פה. אחזור."‬
‫לא אנחנו.‬
‫לירות בבית ספר?‬
‫לעולם לא. ואנחנו שונאים את בית ספר.‬ ‫הייתם מצפים…‬
‫הייתם מצפים שנהיה הראשונים לירות‬ ‫בבית ספר מזוין.‬
‫-"ש מבחן."‬ ‫-"לא, אין."‬
‫אם היינו יורים בבית ספר‬ ‫לא היינו יורים בילדים.‬
‫היינו יורים איפה שרישומי הנוכחות.‬
‫"הם שם."‬
‫אתה חוזר מבית הספר.‬
‫אתה כזה, "זוכר מה היה הממוצע שלך?‬
‫שלי? אה.‬
‫גבוה בסך הכול.‬
‫הוא היה גבוה. אני חושב שזה היה...‬
‫עשרים ואחת נקודה...‬
‫בערך 21.5. ‬
‫ארבע או חמש.‬
‫עשרים ואחת נקודה חמש.‬
‫הציון היחסי שלי...‬
‫הציון היחסי...‬
‫יחסי.‬
‫בערך.‬
‫תקשיבו.‬
‫כל שבוע רואים בחדשות‬
‫שמורה נעצרה‬
‫על קיום יחסי מין עם תלמיד.‬
‫ואף אחת מהמורות האלה‬
‫לא מכוערת. כולן...‬
‫היי, הן יפות. לא כמו המורות שלנו. הן...‬
‫אם מורה הייתה מנסה לזיין אותנו‬
‫בזמנו, היית מסתכל על המורה ואומר:‬
‫"גברת סמית, אני מעדיף לקבל נכשל.‬
‫אלך על נכשל.‬
‫את יכולה לנסות שוב בקיץ,‬ ‫אבל אני לא יודע."‬
‫לא.‬
‫הילדים האלה מסגירים את המורה.‬
‫הם כל כך שונים מאיתנו. הם מסגירים‬
‫את המורה שלהם.‬
‫אנחנו?‬
‫אף אחד לא איחר לבית הספר. ‬ ‫בשעה חמש וחצי בבוקר...‬
‫כבר יש תור.‬
‫"אני הולך. כבר חוזר."‬
‫ואם היינו מספרים למישהו,‬ ‫לא היו מאמינים לנו, אין מצב.‬
‫המורה הזאת מצצה...‬
‫"תעוף מפה!‬
‫שקרן מזוין. בולשיט!‬
‫בולשיט.‬
‫למה שגברת אנדרסון תרצה למצוץ‬ ‫למקסיקני שמן?"‬
‫"אמרתי לה, אבל היא עדיין עשתה את זה.‬ ‫לא יודע.‬
‫תגיד לה, לא לי. לעזאזל."‬
‫קוראים לך‬
‫למשרד המנהל.‬
‫המנהל שם.‬
‫גברת אנדרסון.‬
‫המשטרה.‬
‫אימא שלך.‬
‫אבא שלך.‬
‫האבא החורג שלך.‬
‫"היכנס, ג'ורג 'לופז. האם גברת אנדרסון‬
‫ביצעה בך מין אוראלי?‬
‫היא גמרה לך לשפיכה?"‬
‫"פשוט אני לא מדבר אנגלית.‬
‫לי? לא יודע. לי? תחת? לא.‬
‫תחת?‬
‫תחת, לא. תחת."‬
‫תקשיבו.‬
‫אנחנו אוהבים את המדינה. תבינו.‬
‫בסדר?‬
‫כל השטויות. כל החרא הזה,‬ ‫לפוצץ בניין פדרלי.‬
‫לא.‬
‫משם מגיעים הצ'קים. בולשיט.‬
‫אנחנו לא טיפשים.‬
‫"מה לעזאזל? משם הצ'קים...‬
‫חשבתי שאמרת כן."‬
‫אל תשאירו את הילדים עם הסבים‬ ‫כשאתם גרים עם אימא של אימא שלך.‬
‫אתם מנסים לחנך אותם כמו שחינכו אתכם,‬ ‫ואימא שלכם כזה, "היי.‬
‫אל תדבר ככה עם הנכד שלי.‬
‫כל עוד אני בחיים, אתה תדבר אליו בכבוד.‬
‫בסדר? דבר בכבוד."‬
‫"את צעקת עלי."‬ ‫-"זה שונה לגמרי, דביל.‬
‫הוא חכם.‬
‫הוא לא כמוך. הוא לא עם קסדה כל היום כמוך."‬
‫לא התחצפנו. יכלו להשאיר אותנו ברכב בקיץ.‬
‫היום אסור. יכלו להשאיר אותנו ‬ ‫ברכב עם חלונות סגורים.‬
‫רואים משטרה. "לא. אתה‬ ‫תסבך אותי. אני בטוב. אני בסדר.‬
‫הייתי פה רק שעה וחצי. אני בסדר.‬
‫לך להילחם בפשע אמיתי. הכול טוב."‬
‫אתם יודעים.‬
‫זה העתיד.‬
‫העתיד של המדינה הזאת‬
‫זה גיוון לטיני.‬
‫צ'ינו, לטינו, שחור, לבן. הם כאן הערב.‬
‫זה הגיוון במיטבו.‬
‫אנחנו לא הולכים לשום מקום, מניאק!‬
‫תשמחו. תסתפקו במה שיש לכם.‬ ‫אל תסכימו שיגידו לכם מה לעשות.‬
‫אל תחכו לחלות כדי לרצות לחיות, בסדר?‬
‫תשמחו במה שיש לכם.‬
‫תתאהבו, תשמחו.‬
‫תוקירו את הרגע. אם יש מבוגרים במשפחה,‬
‫צלמו אותם,‬
‫תחזיקו להם את היד, סרקו אותם,‬
‫תנו להם להפליץ עוד פעם.‬
‫ככה זה אצלנו.‬
‫אני אוהב את הקהילה שלי.‬
‫אני אוהב את כל הלטינים בעולם.‬
‫אנחנו לא מכירים,‬
‫אבל אנחנו פועלים לפי כלל פשוט.‬
‫התעסקת עם שעועית אחת,‬
‫יש לך עסק עם כל הבוריטו.‬
‫תודה שבאתם לראות אותי.‬ ‫אני אוהב אתכם.‬
‫תודה. תודה.‬
‫תודה לכולם. מת על זה!‬
‫- תרגום כתוביות: מיכל קאופמן -‬