Downloaded from YTS.MX
ORIGINALNI NETFLIX DOKUMENTARAC
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mi upravo odlučujemo o svojoj budućnosti
I mislim da bi nam pomoglo kad bismo sagledali svoju prošlost
Mi danas imamo svoje mjesto u društvu
zbog stvari koje su se odvijale prije.
Ali mi živimo u kulturi koja ne pamti dulje od dva tjedna
A da bi znao tko si i što bi trebao raditi,
prvo moraš upoznati svoju povijest.
Poželimo dobrodošlicu generaciji 2018.
finalista Natjecanja u monologu August Wilson!
Tko nam je ovdje? Pittsburgh je s nama!
Pittsburgh!
Seattle je s nama! Boston je s nama!
A što je s Atlantom? New York City! Portland!
New Haven! Dallas! Chicago!
Los Angeles. To!
Ovo državno natjecanje održava se već deset godina
Pokrenuli smo ga godinu dana nakon smrti g. Wilsona
Oplakivali smo smrt najvećeg američkog pisca.
Ovo je emisija All Things Considered NPR Newsa. Ja sam Debbie Elliott.
Pulitzerima nagrađivani dramatičar August Wilson umro je danas
u bolnici u Seattleu. Imao je 60 godina
i bolovao je od raka jetre.
Wilson je najpoznatiji po epskom ciklusu deset drama…
…koji uključuje drame Ograde i Crna stražnjica Ma Rainey.
Zadnje djelo ciklusa bilo je Radio Golf, premijerno izvedeno ovog travnja.
Wilsonove drame opisuju živote…
…Afroamerikanaca u svakom desetljeću 20. stoljeća.
Stalna tema bio je trajan utjecaj ropstva…
…na nove generacije Afroamerikanaca.
SAT KLAVIRA
SEDAM GITARA
OGRADE
Svih deset drama ima istu poruku.
Da Amerika pripada vama.
Ako je vaš narod došao na dnu broda za prijevoz robova,
ako ste došli u potrazi za vjerskom, političkom slobodom,
koji god razlog bio, Amerika pripada svima nama
sa svim svojim pravima i privilegijama.
Ovako izgleda Amerika.
A vi, vi ste moja budućnost.
Mladi ljudi upoznaju se s time putem ovog natjecanja
i to je najvažnije, izložiti ih
nečemu što nikad prije nisu vidjeli.
To su dobre priče…
GLUMAC
…dobre drame
koje vole i mladi i stari.
I bliske su nam.
Osjećamo da su nam bliske, posebno Afroamerikancima.
August je jedini pisac koji je govorio o meni,
a kad kažem "o meni", mislim o meni…
…ali također i ljudima poput mene.
On je moja muza.
Za njega je živjeti značilo pisati, a pisati je značilo živjeti.
On si je postavio zadatak…
…napisati po jednu dramu za svako desetljeće 20. stoljeća.
Ali nisu izlazile po vremenskom redoslijedu.
Redoslijed su odredile muze.
Drame govore o ljudima koji preživljavaju, ali povijest ih sustiže.
Kad ih iščitavate,
imate osjećaj da ste na neki način proživjeli stoljeće.
Kolovoz, 1911. Pansion u Pittsburghu.
Godina je 1957.
Rana je jesen 1977.
Nije ga privlačilo opisivanje velikih povijesnih događaja.
LIKOVI
Na pozornicu nije htio dovesti Fredericka Douglassa.
Radije je prikazao čistača koji je igrao u Crnačkoj ligi
i trubača koji se nikad nije proslavio.
Većina svijeta je takva.
August pripada svima…
…to su majka, otac, sestra, brat.
Ako imate majku, oca, sestru brata, prepoznat ćete se.
Imate najboljeg prijatelja, prepoznat ćete se.
Ako vam je srce bilo slomljeno, slomljeno je na svim jezicima.
NATJECANJE U MONOLOGU AUGUST WILSON
Tisuće učenika iz 12 gradova izvest će monolog
iz jedne od 10 drama Stoljetnog ciklusa Augusta Wilsona
da bi dobili priliku otići na Broadway.
ŠEST MJESECI RANIJE
POČINJE PRVI KRUG NATJECANJA.
SUDJELUJE VIŠE OD 400 UČENIKA.
NAJBOLJIH 20 NASTAVIT ĆE U FINALE CHICAGA.
Iskoristite ovo vrijeme da prođete svoje monologe.
Tip dođe, zgrabi ženu
i misli da ima nešto jer je slatka i meka na dodir.
"Ti muškarci prave svu tu djecu,
pobjegnu i ostave te da se brineš o njima,
govoreći da žele vidjeti što je s druge strane brijega."
Ja želim poštovanje.
On ne zna da se zajebava s Kingom Hedleyjem II.
Možete skinuti svoje kapute i opustiti se.
Ovdje možete galamiti koliko hoćete
prije nego što uđete.
Prošle godine sam sjedio ovdje i izgubio sam,
zato ću sada sjesti tamo.
Znam da je puno klinaca
i svi će biti jako živčani i uzbuđeni što nastupaju pred vama.
Kružimo naprijed i opet natrag.
Žarkocrvena koža, žuta koža, ružičasta koža.
Ne!
Neću čekati Winnie i Winnie Williams
u Williamsburgu i Williamstownu.
Neću čekati Winnie…
…i otkrijem da što se više trudiš zadržati te muškarce…
…lakše će ih zgrabiti neka druga cura.
Odjednom je odrasla. Govori da je sad žena.
To što možeš leći i raširiti noge muškarcu
ne čini te ženom. To sam joj htjela reći!
Misliš da ću te slušati i mahati repom za tebe?
Crni muškarac nije pas!
Ako ocjenjujete strogo…
UTEMELJITELJ NATJECANJA
…držite se toga.
Ako ste opaki, kao "Ne, ne", držite se toga.
Vi znate što morate raditi. Znate kako ćete to raditi.
Neka stanu u red.
-U red? Dobro. -Da.
Slijedite me.
Krećemo, ljudi!
Bok. Zovem se Freedom Martin,
izvest ću Bynuma Walkera iz Dolazak i odlazak Joea Turnera.
Ne možeš to promatrati na taj način.
Moraš sagledati cijelu stvar.
Imam puno stvari ovdje,
različite rekvizite, predmete iz kazališta, Playbills
Iz Oklahome sam se zbog umjetničke škole preselio u Chicago.
Nije bilo puno prilika za glumu
u Broken Arrowu u Oklahomi.
Postavili smo Macbetha. Ja sam glumio Banquoa.
Banquo se vraća u krvavoj odjeći,
a ovo je majica iz predstave.
Bio sam 1,8 m visok crni klinac u Oklahomi.
Igrao sam košarku.
To se tamo od mene očekivalo.
To je prvo što ljudi uoče kad me vide.
To je Freedom. Crni klinac u razredu.
Obično su me opisivali
sleng izrazom "Oreo"
koji označava bijelca u tijelu crnca.
Kazalište sam otkrio u sedmom razredu.
Ovo je moj prvi glumački portret,
za prvu audiciju koju sam prošao, za Na Tri kralja.
To je bila mala uloga, dvije rečenice.
Imao sam mač i kao:
"Privodimo te u ime grofa Orsina."
Tada sam otkrio Shakespearea
i zavolio ga.
Prije toga sam mislio da je gluma samo kamera,
Denzel Washington, Will Smith.
Nisam znao da je kazalište nešto
gdje možeš izgraditi karijeru.
Volim Othella.
Šekspirijanska drama s crnim likom,
i to crnim likom s dubinom.
Sjećam se da su me čudno gledali.
Trener bi me pitao što mi je,
zašto napuštam trening radi proba.
Nisam znao zašto sam tako… nesretan.
Imao sam mamu, tatu i brata,
imao sam dobre ocjene i bio u košarkaškom timu.
Bio sam starter u timu.
Ali nisam mogao izraziti... Ova soba nije bila moguća.
Kužite? Ovo je…
Ovo ne bi postojalo.
Blagoslov je kad možeš naučiti pogledati ženu i vidjeti možda
nekoliko pramenova njene kose,
zaobljenje njenih obraza,
vidjeti to je sve što trebaš od života.
Blagoslov je kad možeš naučiti tako gledati ženu.
-Ovaj zadnji klinac… -Da.
Pitam se kako je znao to izvesti?
Ovo želim raditi.
Znam da je to drastično, ovo je posve novo mjesto
nova država, novi grad.
Nova srednja škola.
Ali mislim da ovo moram raditi.
Zasadio sam se u tebe i čekam da procvjetam.
Želiš mi reći…
Gubi se!
Moje ime je Nia Sarfo i izvest ću Molly Cunningham
iz drame Dolazak i odlazak Joea Turnera.
Ne vjerujem nijednom od tih muškaraca.
Ovo je moja bubamara.
Ovo su moji plišanci.
U redu je što dijelim sobu s mamom,
ali želim imati svoj prostor.
Vjerojatno bi sve bilo ružičasto.
Išla sam u osnovnu školu u pretežno bjelačkoj četvrti.
Druga djeca su mi prilazila i dirala moju kosu,
a njihovi roditelji su zurili u mene kao da sam nekakav
strani predmet.
Znala sam da odskačem.
Ali osjećala sam da će mi u svemu što radim
pokušati naći grešku, i toga sam se jako bojala.
Ovo je moj ormar. U njemu imam pano svojih snova.
Tu su sve moje nade i ciljevi.
Ali to ne smijete vidjeti. To je VIP.
Postala sam tako sramežljiva da bi znali proći dani u školi
da ne bih rekla ni riječi dok ne bih došla kući.
Oduvijek sam znala da se želim okušati u kazalištu.
U sedmom razredu sam glumila u Knjizi o džungli.
Bila sam Shere Khan
Molim vas ne tražite da vam pokažem snimku.
Došla sam na probu i odmah sam se zaljubila.
Ovdje je?
Sakrila sam je? Mislim da nisam.
Ovdje je?
Našla ju je.
Kazalište te stvarno može promijeniti, stvarno.
Rekla sam, ona je divlja, nije li?
Jest!
Zašto sam onda ja bog džungle?
Zašto je čovjek došao sa zidova džungle?
Osjećala sam da čuju moj glas, osjećala sam se lijepom,
činilo mi se kao da me ljudi prvi put vide.
Postala sam otvorena,
posve drukčija osoba.
Ničega me nije bilo strah.
Govorili su mi: "Nia, nismo znali da imaš to u sebi."
Odgovorila bih: "Nisam ni ja."
Zato ne vjerujem nikome osim dobrom Bogu gore
i ne volim nikoga osim svoje mame.
Hvala vam.
Jednoga dana došla sam kući i pomislila: Ovo želim raditi
do kraja života. Tu želim biti.
Želim biti na pozornici, glumiti.
Ovo je moj screensaver.
To je stalni podsjetnik na to gdje želim biti.
I kako god bilo, pokušat ću to ostvariti.
Vidjet ćemo.
Bilo je dobro?
Zabavno.
-I ja sam se zabavio. -Jesi? Bilo je jako dobro.
Teško je zbog tog svjetla točno ispred tebe.
Riječi se gube.
Znaš što trebaš reći, ali gube se.
Stala sam i krenula ispočetka.
Ne plači. Nemoj pokazati slabost. Jaka si iznutra.
Cody?
Bok. Moje ime je Cody Marridith i ja ću izvesti Kinga Hedleyja II.
Taj crnjo me zarezao.
Odvalio me žiletom i ja sam se smrznuo.
Moraš vidjeti Codyja. Gle. Moraš vidjeti Codyjev solo.
Bože!
Evo što se dogodi kad ti je svaki dan dosadno.
Rođen sam u siromašnoj četvrti.
Pucalo se svake noći.
Zvali su ga Ljiga.
A nitko ne želi živjeti na mjestu koje zovu Ljiga.
Ovdje su moje medalje.
Tu se nema što reći.
Tu su moja priznanja. Dokumentirani uspjeh.
Primljen u National Honor Society.
Što je to? Primljen u OneGoal.
Same petice. To je ovo. Bez brige.
Svjedodžbe, sve.
Mog oca nije bilo,
a ni očeva moje braće i sestara.
Ja sam u onoj ladici gdje ljudi očekuju
nasilnog, ne baš marljivog tipa
ili nekoga tko zarađuje na nelegalan način i slično.
Volio bih razumjeti
zašto sam ja odabrao drukčiji pristup.
Ova knjiga koštala me 25 dolara.
Riješio sam sve testove za vježbu na kraju knjige.
Odrastajući, gledao sam kako braća i sestre rade greške.
Nisam htio krenuti istim putem.
Rekao sam si: "Moram naučiti iz toga."
Rekao sam sebi: "Moram naučiti iz toga."
Ali opametio sam se.
Sljedeći put bit će to samoobrana.
Sljedeći put ću se izvući.
Hvala.
Nemam baš sredstava
koja bi mi pomogla u tome da postanem vrhunski glumac.
Nijednom u životu nisam odradio govornu vježbu. Nikad.
Žarkocrvena koža, žuta koža, Žuta koža, ružičasta koža.
Zatim... Žarkocrvena koža, žuta koža.
Ružičasta koža. Ili…
Ali ako je netko bolji od tebe
ili ima očitu prednost nad tobom,
moraš se pobrinuti stvoriti si mjesto na istom terenu.
Da. Tu ima nešto zanimljivo jer je bio…
Bio je fokusiran.
Bilo je fokusirano, ali bilo je…
Vrlo prigušeno. Ali na uvjerljiv način.
-Uvjerljivo jeziv način. -Uvjerljivo, da. Na jeziv način.
To nije tradicionalni Hedley,
ali pomislio sam: "Čekaj, ovo je gotovo strašnije."
I funkcionira s promjenom energije.
Onaj preokret na kraju.
-To je taj luđak. -Da.
Ovo mi je bila možda najbolja izvedba.
-Dosad. -To je dobro.
On je s tim likom povezan time
što moraš to proživjeti ako živiš u određenim dijelovima Chicaga.
Dakle, ovo je naših najboljih deset.
Počinje ovdje, najbolji ovdje.
Onaj citat: "Neustrašivi revolucionarni optimizam",
to je iz pozdravnog govora za brucoše Juilliarda.
Glumac Stephen McKinley Henderson
održao je fantastičan govor.
Gledao sam ga na YouTubeu i dirnuo me.
Rekao je da mladi umjetnici koji žele promijeniti svijet
moraju imati osjećaj neustrašivog revolucionarnog optimizma.
Inače ne diramo ovih deset.
Prvih deset, ako su se tu probili,
u redu su.
Prošle godine sam ušla u finale, ali nisam pobijedila
Rekla sam si
da sljedeće godine svakako idem po zlato.
-Ne, meni je ovo u redu. -Da.
Dobro. Završimo s najboljih deset da se možemo posvetiti zadnjima.
Gdje je dečko kojeg smo upravo vidjeli?
-Je li on bio dio… -153.
-Ne, on je ispod 162. -153. Da.
Da, mislim da to baš nije u redu.
U nepovoljnom sam položaju.
Ali radit ću. Uvijek ću raditi
Neću prestati raditi
sve dok me ne prihvatite kao sebi ravnog ili boljeg.
Ima li on mentora?
Ili je došao sam?
Imao je šest tjedana predavanja.
Dakle šest predavanja.
Bio je tako dobar bez ikakvog mentorstva.
Samo su ga učili kako izvesti monolog šest tjedana.
-Šest dana. -Da.
Mislim da taj dečko stvarno ima potencijala.
Kad sam tek došao u ovu školu i vidio cijeli ovaj prostor…
Pomislio sam…
Odrastao sam u South Centralu u Los Angelesu.
U četvrti gdje sam odrastao
ljudi ne razgovaraju o dramama
i nemaju baš prilike gledati predstave.
Ali ja sam već kao jako mali znao da je gluma moj poziv.
Išli bismo u casting agencije
za koje smo čuli na radiju.
Većina su bili gadovi.
Htjeli su novac. Mnogi od njih.
A mi ga nismo imali.
Odrastao sam gledajući filmove i TV
i htio sam biti TV glumac.
Mislim da su razlog pravila u kojima sam odrastao.
Kao, to su klinci iz dramske grupe.
Nisam volio kazalište.
U osmom razredu nisam ni slutio
da ću za godinu dana htjeti biti u drami.
-Nikad nisam vježbao uz glazbu. -U redu.
-Samo prati. -U redu.
Najljepši zvuk koji sam čuo
Maria.
Kad sam počeo glumiti ovdje u školi, to mi je otvorilo oči.
Shvatio sam da moraš ispričati priču.
Maria!
Reci to glasno i začuje se glazba
Reci to tiho i kao molitva je.
Nisam puno znao o Augustu Wilsonu.
Ali imao sam prijatelje koji su sudjelovali.
I to je bilo fantastično.
Rekao sam da moram probati sljedeće godine. Morao sam.
Proučavajući Augusta Wilsona, iako nisam Afroamerikanac
niti pokušavam to biti,
osjetio sam da se on obraća
svim ljudima koji nisu
uvijek vidljivi.
Ja sam Meksikanac. Hispanoamerikanac.
Pohađam umjetničku školu,
usmjeren sam na kazalište, iako mi govore
da samo nekih 7 % uspije.
Ipak ću se truditi postati ono što želim biti.
U životu nemaš puno prilike izraziti se.
Život je većim dijelom skrivanje iza maske.
Lijepe ti tako puno etiketa.
A negdje u svemu tome nalazi se pravi ti.
Ako ti netko ne pruža priliku da to izraziš,
ako ti nikad to ne dopušta, implodirat ćeš.
Dolazim iz gradića Cherryvillea u Sjevernoj Karolini.
Tamo ima više krava nego nas.
Stvarno je majušan.
Nema ništa bolje od dobrog smrada javnog prijevoza.
Moj biološki tata živio je u Atlanti.
Rekao mi je: "Aarone, ovdje imaš toliko prilika."
Moraš doći ovamo i potruditi se."
Došao sam i pridružio se nečemu što se zove Toastmasters.
Riječ je o govoru.
Moj tata me želi od mene napraviti političara.
Pripremam se za to.
Zatim je rekao: "Tvoja škola ima dramski program.
To bi ti koristilo."
Rekao sam: "Ne znam. Ja volim sport."
Ovo je moja prečica. Provučem torbu kroz ovo
Provučem se.
I prijeđem tračnice.
Onda sam rekao: "Pokušat ću."
Dođem na predavanje, a oni vježbaju jogu.
Pomislio sam: "Što je ovo?!"
Učiteljica mi je počela objašnjavati: "Moraš biti slobodan,
pretvarati se, biti ono što želiš biti."
Pomislio sam: "Stvarno?"
Sjediti sam u tišini na pustom mračnom doku
u ubitačnom zatvoru do kraja života.
I tu sam se zakačio.
Jer spomen na ljubav takvo blago šalje,
da tad ne bih stanje mijenjao ni s kraljem.
Onda sam čuo za natjecanje August Wilson.
Rekao sam: "Kul, može. Idemo."
Našao sam monolog koji me podsjetio
na ljude iz mog grada.
Rekao sam: "To sam ja." Kad sam ga izveo za obitelj,
rekli su: "Grozno."
Rekao sam: "Što? Zašto?"
Rekli su mi: "Jer glumiš."
To me uništilo.
Rekao sam: "U redu. Znači, trebam nešto promijeniti? Što?"
Pitao sam svoju učiteljicu:
"U kojem smjeru moram krenuti?"
Rekla je: "O čemu pričaš? To je bilo sjajno."
Rekao sam: "U redu."
Moji roditelji me ne vode u dobrom smjeru.
Moram se držati svoje istine.
Ovo je opako.
Volim ovaj zanat. Volim to raditi.
Njima se to ne sviđa.
Lorraine Hansberry je rekla: "Moraš biti dovoljno arogantan
da sebe vidiš kao umjetnika."
Jer stvarno nije malo
misliti da možeš izvesti nešto kreativno i promijeniti stvari.
To houstonsko sunce.
Mama mi je prvi uzor.
Jer ona je zaslužna za sve što jesam.
Dobro jutro! Puno vam hvala.
Ona je samohrana majka.
Kad sam bila mlađa,
moja sestra, ja i moj stariji brat išli smo u privatnu školu.
Sjajan život, ona je radila u korporaciji.
A onda je oboljela od raka.
Napustila je korporaciju
jer joj je liječnik rekao da je tumor nastao zbog stresa.
Dragi Oče, zahvaljujemo ti.
Zahvaljujemo ti što si nam dao da patimo...
A onda je 2008. udarila recesija
A ona je imala nas troje.
Preselili smo se u puno manji stan.
Za pranje rublja
sakupljali smo novčiće.
A ona nikad nije bila prazna.
Uvijek puna ljubavi.
Rekla sam: "Mama, želim na satove plesa."
Ona ih nije mogla platiti. Ali odvela me u crkvu.
Pa sam plesala u crkvi. Tu sam naučila izvesti piruetu.
Uvijek je našla način.
-Kako si? -Dobro.
-Lijepo te vidjeti. -Supermama.
Pohađala sam srednju školu za glumu i vizualne umjetnosti.
U devetom razredu sam se zaljubila u kazalište
i uživala sam glumiti u predstavama i mjuziklima.
Kazalište me iznenadilo.
Jednoga dana smo doznali za natjecanje
i ja sam nabavila Sat klavira.
Zaljubila sam se u Berniece.
Već imam pune ruke posla s Marethom.
Imam dosta ljudi za voljeti i o njima se brinuti.
Ona je kičma obitelji i zato me podsjeća na moju mamu.
To su kvalitete koje sam željela, da bude vrlo jaka žena,
da izraste u nekoga tko sebe vidi kao mladu damu.
To je bilo tako primamljivo.
Radi se o tome da imaš mjesto u svijetu.
Mislim da ljudi baš to nalaze u Wilsonovim dramama.
To da se uklapaš, da pripadaš,
da možeš pridonositi, u redu si.
Znate? U redu si.
UČITELJ ENGLESKOG JEZIKA
-Dobro jutro. -Dobro jutro, Cody.
Imaš ideju o tome zašto su kamere ovdje?
-Ne. -Dođi!
Dođi.
"Čestitamo. Sretni smo što vam javljamo
da ste ušli u finale Chicaga
Natjecanja u monologu August Wilson.
"…sada dobivate još sat privatne poduke besplatno."
Danas ćemo im poslati e-mail
kako bismo ti osigurali
sat vremena privatne poduke
da dotjeraš svoj monolog prije finala.
-U redu. -Spreman sam.
Dobro. To je najbolji odgovor kojem smo se mogli nadati.
Spreman si. Spreman za akciju.
To je ludo.
To je ludo!
Hej! Bilo je dobro. Upao sam u finale Chicaga.
Čestitam.
Stvarno?
Mislio si da me snimaju jer sam izgubio?
U našoj školi i u ovom kvartu
99% su crnci. 96% je ispod granice siromaštva.
Hej, gđice Mascara!
-Hej, g. Cody. Kako si dans? -Dobro. Imam snimatelja.
Nemamo dovoljno odsjeka.
Nemamo dramski odsjek, ni glazbeni ni likovni.
On je jedan od samo dvoje klinaca koji su upali, a ne idu u umjetničku školu.
Nemamo dramu kao predmet. Ovo je engleski.
Vodila nas je osnovna ideja
da Codyjev monolog pokazuje što su 80-e
s reagonomijom i epidemijom cracka napravile u siromašnim četvrtima.
Ja se trudim stvoriti svijet crne Amerike,
stvoriti okruženje i pokazati
da je ono sposobno ponuditi potporu
pa kad napustiš kuću svog oca, nećeš biti sam na svijetu.
Da si potpuno opremljen manirama i načinom života…
koji su jedinstveni i tipični baš za tebe kao crnog Amerikanca.
Imala sam neki osjećaj…
…da je taj govor već u meni.
Posebno u načinu kako je koristio riječi, posebne riječi koje je koristio.
Kako jezik teče, ritam jezika.
To mi se činilo vrlo blisko.
Tako zvuči onaj tip iz trgovine na uglu
koji stalno melje.
Tako zvuči i moj očuh.
Rekao sam: "Moram probati. Zabavno je."
Bynom me privukao. Njemu je sve jasno.
Volio bih biti u koži
čovjeka kojem je sve jasno.
Nisam mogao napisati dijalog
jer u crnačkom govoru nisam vidio vrijednost.
Mislio sam da ga moram promijeniti da bih ga pretvorio u umjetnost.
Pitao sam prijatelja dramatičara: "Kakav im ti govor daš?"
Rekao je: "Ne dajem im govor, slušam ih."
Mislio sam da se pravi važan.
Ali polako, nakon pet ili šest godina, počeo sam slušati
i shvatio sam što je mislio.
Ako slušaš, možeš čuti,
ali najprije moraš otkriti vrijednost u onome što čuješ.
…rođen si s dva promašaja prije nego što si stigao do baze.
Moraš je čuvati… uvijek pazi na felšane lopte u unutrašnjem uglu.
To je i moj život. A ti to ne vidiš.
Tvoj život je moj život. A ti to ne vidiš.
Gledam vas, g. Loomis,
i vidim čovjeka koji je zaboravio svoju pjesmu.
Zaboravio je kako je otpjevati.
Sloboda je teška.
Moraš pružiti rame slobodi.
Pružiti rame i nadati se da će tvoja leđa izdržati.
August Wilson je blues. To je blues glazba.
Zapravo jedino što moraš napraviti je čuti pjesmu.
Shakespeare je više kao…
A August Wilson je više kao…
To je ista kadenca govora koju čuješ kod kuće.
On govori o nama,
o meni. Pomislim: "Ona je ista moja teta?"
Budući da se toliko identificiraju s time,
lako im je utjeloviti likove.
Ponekad trebaš tjelesnu manifestaciju svog sna i onoga što jesi.
Molly je kao neka old school…
Znate onu pjesmu…
Ona je opasna mačka…
To je kao Mollyna pjesma.
Molly je opaka.
Sjećam se kad sam čitao kako traži fotografije.
Nema im ni traga.
Gospođa kaže da ne može dobiti fotografije
iako je imao potvrdu.
To kako se on ljuti
i kako osjeća da bi svijet trebao biti jednostavan,
sve ono što ti govore da je istina, trebalo bi biti istina.
I mislim da se u tome stvarno mogu povezati s njime.
U kojem trenutku ste sebi rekli:
"Sada sam dramski pisac?"
Napisao sam dramu Jitney
i poslao je u Eugene O'Neill Theater Center,
na konferenciju dramatičara.
I vratili su mi je.
O čemu je riječ u Jitneyju?
Jitney je jeftini prijevoz i drama se odvija na stajalištu tog prijevoza
u Pittsburghu u 70-ima, kad su rušili
zgradu u kojoj je bilo stajalište taksija.
Jedna vaša drama bila je prihvaćena.
-Koja? -Crna stražnjica Ma Rainey.
A O'Neill konferencija dramatičara
je ljetni program gdje se isprobavaju novi scenariji?
-Da. -Jedna od najpoznatijih,
tu možete isprobati što funkcionira, a što ne.
Apsolutno. Našao sam se tamo. Pomislio sam:
"Sigurno sam dramatičar kad sam ovdje s njima."
U O'Neillu drame su se čitale naslijepo,
kako su prijave stizale.
Nismo poznavali pisca pa nismo znali što očekivati.
Samo bismo izabrali priču koja bi nas privukla.
Dramsko pisanje je vrlo usamljeničko zanimanje.
I biti negdje s još osam, deset, dvanaest drugih pisaca,
koji znaju kolika je muka
pustiti priču u svijet, mislim da je to jako važno.
Znam da je August smatrao da je važno naći pleme.
S nama je postavio šest drama.
Mi ne dopuštamo kritike jer je rad tada u razvojnoj fazi.
Na taj način štitimo pisca i njegovo djelo.
Ali pozivamo sve iz struke da dođu pogledati drame.
Vodeći kritičar New York Timesa u to vrijeme
zaobišao je našu zabranu kritika
i napisao je hvalospjev novom talentu
u O'Neillu. I August se proslavio.
O'Neill otkrio drame koje predstavljaju rijetke iznimke od pravila.
G. Wilson se pokretačkom silom svog dramskog umijeća uzdiže više.
A Tonyja dobiva drama Ograde.
NAJBOLJA DRAMA
AUTOR: PRODUCENTI:
Ovo je za moju kći, Sakinu. Moju obitelj.
I za sve troyeve maxone.
Njegove nagrade uključuju brojne nagrade Drama Critics Circlea
nagrade Drama Desk i Tony te dvije Pulitzerove nagrade
što ga čini jednim od najcjenjenijih američkih dramatičara.
On je titan američke drame.
Ove drame izvodit će se onako
kako je Shakespeare izvođen širom svijeta.
Živiš u mojoj kući, spavaš na mojim plahtama.
Moju hranu stavljaš u svoj trbuh, jer ti si moj sin.
Ti si moja krv i meso! Ne zato što si mi drag!
Ali blagoslov je kad naučiš gledati ženu…
i vidjeti možda samo nekoliko pramenova njene kose
To što možeš leći i raširiti noge muškarcu
ne čini te ženom. To sam joj pokušala reći!
Ona je dijete. Ne zna ništa o životu.
Što zna? Tko ju je naučio? I ja se trudim shvatiti.
I to što je August stvarao likove i priče kakve je stvarao,
glumcima omogućuje da daju snagu tim novim glasovima.
1987. TONY ZA NAJBOLJEG GLUMCA
1992. TONY ZA NAJBOLJEG GLUMCA
2001. TONY ZA NAJBOLJU GLUMICU
2010. TONY ZA NAJBOLJEG GLUMCA
Tada su mladi glumci u usponu
shvatili da i oni mogu biti u kazalištu,
da je i njihova priča vrijedna.
To je bilo divno. O, Bože!
Samo želim reći da je ovo bilo inspirativno.
Dobro, dobro.
Tako je s Augustom.
Svakako pročitaj sve njegovo.
-Da, da. -Znaš da ih je napisao deset.
On je najopakiji dramatičar kojeg je ova zemlja vidjela.
Nikom drugom nije to uspjelo. Tennessee nije to napravio.
Ne postoji nijedan dosadni trenutak.
Ne možeš se odlijepiti od toga.
-Drago mi je da si uživao. -Jako.
-Ti se natječeš? -Da.
U finalu sam. Nadam se upasti u državno.
-Koji monolog? -King Hedley II.
-Lijepo. -Da.
Taj mi je super. To bih htio vidjeti.
Tu je stvarno puno riječi.
Možeš ti to, samo se uživi.
Gluma je sjajna, samo nemoj da te ponese.
To mi se sviđa.
Da, kad radiš monolog, započni misleći na kraj.
Možete mi objasniti?
Da, ti znaš što će se dogoditi na kraju,
znaš što želiš postići.
Zato počni s time.
Publika to ne može jer ih ti uvlačiš u to,
ali ti možeš početi s krajem u mislima.
-Da kontroliram tijek? -Tako dođeš do toga.
Savršeno. Hvala.
Sad imam novi pogled na to. Hvala.
-Ima smisla? -Naravno.
Glumci kroz život prolaze drukčije
jer mi moramo biti promatrači.
Uvijek kažem da smo mi promatrači i lopovi
jer stalno primjećuš detalje.
Način kako netko pogne glavu kad nešto kažeš.
Pomisliš: "Zašto je to napravio?
Ima li to veze s njegovom prošlošću?
Doživio je traumu? Ne sviđam mu se?
Morala sam proučavati svoju mamu.
Morala sam proučavati crnkinje koje vidim bilo gdje.
U autobusu, u vlaku, dok prolaze ulicom.
On sjedi na autobusnom stajalištu.
Ali pogledaj što jede i kako to jede.
Vidiš kako se nasmijao?
Ili nije?
Znao sam ući u Starbucks
i biti zadivljen različitim ljudima koji se tamo nalaze.
Netko ovdje ima razgovor za posao,
netko razgovara s majkom, možda je dobio lošu vijest.
Tu je baristica koja mrzi svoj posao.
Sjednem i slušam razgovore, gledam protok ljudi.
I to me tjera na razmišljanje.
Promatraš krajnosti u čovječanstvu.
A zanimljivo je da je August Wilson radio upravo to.
Otišao bi u kafić i radio zabilješke,
zapisivao bi što ljudi oko njega govore.
Pitao sam ga kako stvara
i rekao mi je da zatvori vrata,
zatvori bi prozore i sve,
i likovi mu onda dođu u sobu i kažu mu što da zapiše.
Počeo sam raditi na svojoj drami o 80-ima
i pokušavam prikazati crnu Ameriku,
te klince iz 1984. s oružjem.
Počeo sam stvarati lik koji ima ožiljak na licu.
Obično počnem s rečenicom dijaloga
i rečenica s kojom sam počeo... On je bio u zatvoru
i kaže mi: "Gdje si dobio taj ožiljak?"
Ne: "Od čega ti je taj ožiljak?" Već: "Gdje si dobio taj ožiljak?"
Kao, dobiješ ga na ulici?
Ili kao: "Gdje se to dobije?"
Mislio je da mu pripada i htio ga je imati
pa sam se nasmijao
ispljunuo žilet u ruku i opalio ga njime po licu.
"Eto, i ti ga sad imaš."
Taj crnjo me izrezao.
Odvalio me žiletom po licu i ja sam se smrznuo.
Kao da je netko upalio jako svjetlo,
sve se umirilo i vidio sam ga kako se smije.
Imam ideju.
Želim da mi izgovoriš monolog lijepo i glasno
od mjesta gdje si stao.
Pernell me natjerao da ga ubijem.
Pernell me nazvao majmunom.
Rekao sam: "Moje ime je King."
Dobro!
Onda, kamo te to dovelo?
-Taj crnjo me izrezao. -Taj crnjo me izrezao!
Znači, bum! Eto ga.
Što misliš, kako se to odvija u njegovoj glavi? Sporo?
Ide li to korak po korak ili je... Je li brzo?
Što je s ritmom?
Kao trzaji.
-Da. -Veliki prasak.
Da, a onda... Što sad?
Sad ima nešto, zar ne?
-Dobro. Idemo s time. -U redu.
Tek što sam prozborio, osjetim nešto vruće na licu.
-Dobro. -Vrući bljesak.
A onda nešto vlažno i toplo.
-Dobro. -Taj crnjo me izrezao.
-Dobro. -Odvalio me žiletom i ja sam se smrznuo.
-Da. -Rekao sam: "To je u redu.
To je u redu, kralj je još ovdje."
Proglasimo to. Kako treba, cijelom svijetu.
Rekao sam: "To je u redu.
Kralj je još ovdje!"
-Što si rekao? -Kralj je još ovdje!
Nadam se da ću ja otići u New York,
jer nikad prije nisam letio avionom.
Nadam se da će mi ovo biti prva prilika da uđem u avion.
Jako želim pobijediti u natjecanju.
Stvarno želim svima pokazati da ja to mogu.
Iako sam jako odlučan
da želim ovo raditi i biti ovdje,
nije bilo lako provesti tu odluku.
Jer znao sam... moj tata i moj brat
neće biti uz mene sljedeće četiri godine mog života
Ovako?
Ok, prema licu. Spreman?
Zato imam osjećaj da moram požuriti.
Što god proizišlo iz ovoga, trebam to brzo.
Trebam potvrdu da je moj odlazak bio opravdan.
Nisam došao ovamo bez razloga.
Stvarno želim pobijediti.
Želim biti na Broadwayu. Želim napraviti toliko toga.
Tako je sa svime zapravo,
što god ugledam, želim to savladati.
Želim više.
Moja biološka obitelj nije podržavala moj san o tome da postanem glumac.
Svijet zabave im se ne čini kao nešto gdje možeš uspjeti.
Morao sam napustiti kuću svojih bioloških roditelja.
Izbacili su me.
Njegova žena ga tjera u tu krajnost.
Ponekad si kažem da moram uspjeti jer su oni rekli da ne mogu.
Ali i moja ambicija me tjera jer želim to raditi.
Jer volim to.
-Kako se osjećaš? -Dobro.
-Gdje ti je glava? -Ne znam.
Bojiš li se čega ili se dobro osjećaš?
Svega. Bojim se svega.
Kad si na pozornici, to je tako uzbudljivo.
Držim fige. Cijela moja obitelj drži fige.
Da nastavim.
Želim glumiti. Utjecati na ljude, inspirirati ih.
A perspektive iz kojih mogu crpiti
obogaćuju me kao osobu i kao umjetnika.
Odrastajući u bijedi,
odrastajući u okruženju gdje smo bili jedina crna obitelj
u Central Fallsu i osjećali se nevidljivima,
odrastajući u disfunkcionalnosti,
gluma mi je pružila novu nadu.
Na neki način me spasila.
Spasila me je.
REGIONALNO FINALE
Najboljih 20 studenata iz svakog grada natječe se
za dva mjesta na državnom finalu na Broadwayu.
Čudno je biti sam.
Ali predstavljat ću svoju školu.
Ajme!
Prilično je veliko.
Upamtite, vi imate nešto što dajete njima.
To treba slaviti.
Iz dana u dan…
…bit ćemo sve bolji…
…sve dok ne budemo nepobjedivi.
Nepobjedivi!
Amen.
Jedan, dva, tri!
August Wilson!
Gospode, molim te da odagnaš svaku tjeskobu…
…i omogućiš nam da se danas zabavimo i uživamo. Amen.
Amen.
Ostavila sam te s mojom mamom da te čuva.
New York je jedinstven!
Znate da trebate jedinstveni New York.
Idemo, vrijeme je.
Dobrodošli na Natjecanje u monologu August Wilson 2018.
Danas ovdje slavimo Augusta Wilsona i njegov rad.
Ovi studenti izvest će uloge iz njegovih drama
na način koji odražava njihov osobni pristup likovima.
U redu je. Zagrljaj?
-Da. Živčana sam. -Bit ćeš u redu.
Nije stvar u monologu, ljudi me čine živčanom.
Može jedan veliki pozdrav za učenike?
Zvuči kao da je tamo jebeno puno ljudi.
I samo da znate, dvoje od troje pobjednika
nastupiit će na pozornici kazališta August Wilson na Broadwayu
na Džavnom natjecanju u monologu August Wilson, u New York Cityju.
Svi spremni?
21 finalista Natjecanja u monologu August Wilson u Chicagu 2018.,
molim vas, uđite.
Prvi je Freedom.
Bok. Moje ime je Freedom Martin.
Bynum Walker, Dolazak i odlazak Joea Turnera.
Želiš mi reći da žena nije ništa bez muškarca?
Ali ti si u redu, je l' da?
Ti možeš otići odavde bez mene, bez žene
i dalje biti muškarac.
Blagoslov je kad možeš naučiti gledati ženu
i vidjeti, možda u nekoliko pramenova njene kose
ili u zaobljenju njenih obraza,
sve što čovjek treba od života.
Devet bijelaca i tri bjelkinje,
svi su rekli: "Kriv je."
Nisu me ni pogledali.
Rekao sam da me pogledaju, da pogledaju ožiljak.
Nisam srela muškarca koji nikog nije povrijedio.
Ti muškarci prave svu tu djecu.
Onda pobjegnu i ostave te da se za njih brineš.
Tip te ženske
izvukao je stopu dug nož na Slow Draga.
Doktorima je trebalo četiri sata,
112 šavova da me pokrpaju.
Rekao sam: "U redu je."
"Kralj je još ovdje."
Hvala vam.
Molimo publiku da ostane na svojim mjestima
dok naš žiri odlučuje.
On je bio sjajan.
Jest. Stvarno je rasturio
Bio je vrlo jasan. Stvarno jest.
Ovo je program kojim se
djela Augusta Wilsona želi uvesti u javne škole.
Čitaju Shakespearea.
Trebali bi moći čitati Augusta Wilsona u školi, zar ne?
Dakle, prvo ćemo utvrditi prvo i drugo mjesto, može
Darujem vam
komplet knjiga Stoljetnog ciklusa Augusta Wilsona za vašu školu
da bi učenici imali pristup njegovim djelima.
Meni je u redu da ovi budu 1. i 2. mjesto.
-Spremni? -Da!
Natjecatelj na drugom mjestu ide u New York City
i dobiva 250 dolara…
Gerardo Navarro!
A na prvom mjestu je…
Aaron Guy!
Pobjednica
regionalnog natjecanja u monologu Aaron Wilson u Chicagu 2018. je…
Nia Sarfo!
To je moja bebica.
Gerardo je osvojio 2. mjesto u Los Angelesu.
Nia je osvojila 1. mjesto u Chicagu.
Bila sam oduševljena. Nadam se da nisu pogriješili.
Nadam se da je moje ime na tom papiru.
Da to nije greška.
Aaron je osvojio 1. mjesto u Atlanti.
Moja obitelj nikad nije očekivala da ću pobijediti.
Rekao sam: "Eto, pobijedio sam.
Možete li sad reći da sam glumac?
Što sad kažete na to?"
Njihov odgovor je bio: "Možda je to samo slučajnost.
Posrećilo ti se."
Takvi su. Gnjave me.
Rekao sam: "Ok, posrećilo mi se."
Nia je ovo 100 % zaslužila za svoj monolog.
Ali ipak uvijek boli.
Svaki put na natjecanju August Wilson,
naučim puno o sebi.
Uvijek sam mislio da je moje iskustvo crnca
drukčije od iskustva drugih crnaca.
Mislim da nam August Wilson govori
da smo crnci, bez obzira na ono što prolazimo
i to je nešto što vam promijeni život.
Da, prvi put se osjećam ugodno u svojoj koži.
Jednostavno ugodno…
Da, ugodno.
Freedom, sljedeće godine?
Takav je plan.
Svi kažu da sam bio dobar, ali mogao sam biti bolji.
Tamo je bilo puno talenata, to mogu reći na kraju.
Bilo je vrhunski. Bilo je…
Vidjelo se da su uložili puno truda u to.
I talenta.
Znači tu nema mjesta za sirovi talent.
Puno puta sam čuo da me opisuju kao "sirovi talent".
Ali, znate, sirov je.
Nitko ne voli nekuhanu hranu.
Važno je kako se nosiš s neuspjehom.
Možeš odustati
ili ostati u tome
i dalje raditi.
Mnogi ljudi oko mene izabrali su krivi put.
Recimo moj brat.
Izgubio sam brata u listopadu.
Razlog je nasilje koje ljudi ionako od nas očekuju.
Poštujem Augusta Wilsona jer je ukazao na taj aspekt života Afroamerikanaca.
Jer ponekad je teško.
Ponekad se život ne odvija onako kako misliš
i stvari nisu kakvima se čine.
Sretan sam što je on opisao crnca koji pokušava pronaći
svoj vlastiti identitet u okolnostima u kojima se nalazi.
Zato sam jako sretan i zahvalan.
TRI MJESECA POSLIJE
Danas imam proslavu 17. rođendana.
Moj tata je izgradio malu pozornicu iza
pa ćemo imati mali pjevači nastup
i par monologa.
Ovo je moj krevet
A ovo su kreveti moje braće.
Čekam da dobijem svoju sobu.
Ali to se neće tako skoro dogoditi.
Stvari za New York su u ovom koferu.
Ovo je bilo u ormaju u kući moje bake.
Ovo je pripadalo mom djedu koji je umro prije nekoliko godina.
Jako smo ga voljeli.
Ovako je izgledao.
-Sretan rođendan. -Gracias.
Gracias!
Ovo je od tvog ujaka Poncha.
Moj ćeš tek dobiti.
Imam značku King Hedley.
Moram paziti da je imam na pozornici.
Svi regionalni finalisti su se slikali zajedno
i napravili značku.
Mislim da bi bilo super
staviti to na džepove ovdje,
King Hedley
i ostatak regionalnih finalista.
Tako da svi budu na pozornici sa mnom
jer su mi oni veliko nadahnuće.
I svog djeda
zbog kojega sam to što jesam.
To sve ide u ovaj kofer.
On bi se jako ponosio što idem u New York.
Stigle smo.
To što sam ovdje…
To je preludo.
Ja ovo gledam uživo…
Bože! Onesvijestit ću se.
-Bok. -Kako ste?
-Trebate pomoć s time, prijatelji? -Hvala vam.
Ima tako kul newyorški naglasak.
Ako niste u sobi nakon dogovorenog sata, ispadate iz natjecanja.
-A to ne želimo. -To ne želimo.
Je li prerano da vas pitam na kojim monolozima radite?
Ja pripremam Renu iz Jitneyja.
Ja imam Boya Willieja iz Sata klavira.
Cutler, Crna stražnjica Ma Rainey.
Večeras idemo gledati Once On This Island.
Upoznat ćete Hailey Kilgore
koja je sudjelovala u natjecanju August Wilson.
Nije pobijedila. Samo je sudjelovala. Dakle…
Veselim se predstavama na Broadwayju, što ću ih gledati.
Ja želim gledati Djeca manjeg boga.
I ja! Oprosti, volim dodirivati.
-Ali, da. I ja! -U redu je. Ja grlim.
I ja!
-I ja grlim. -Volim zagrljaje
Samo želim zahvaliti vama
i svima onima koji rade na ovom natjecanju jer,
kao što sam rekla svojim trenerima,
nikad nisam mislila da bi netko iz siromašne četvrti južnog Bostona
mogao dobiti priliku nastupati na pozornici Broadwaya.
Zato, hvala vam.
Hvala tebi.
Uronite u sebe.
Ja sam iz Tallahasseeja na Floridi.
To sam ja.
Što više kopam po tome i shvaćam i prihvaćam to,
bolje ću slijediti svoju sudbinu.
Morate reći: "Hej, ja sam iz Seatllea, to je moj dom. Takav sam.
Budite svoji. I to je dovoljno.
Kad vas pogledam, zaplakao bih.
Zaplakao bih jer rekao sam vam da smo pokrenuli ovo
zato što smo gubili prijatelja.
Bilo mu je ostalo pet mjeseci života, a onda je umro.
Dao je sve od sebe, kao čovjek i kao umjetnik, Americi.
To je bit ovog projekta. I drago mi je što ste ovdje.
Upoznajte se sa svima, nemojte se držati samo svoje grupe.
Uživajte u ovom vremenu, u upoznavanju,
u postavljanju pitanja drugima.
Razgovarajte o Augustu Wilsonu. Razgovarajte o životu.
Zabavimo se!
Kad si iz Chicaga, kupnja u New Yorku čini se tako elegantnom.
Ona je slavnija, Ali Kourtney je bolja.
-Zapravo, iskreno, Khloé… -Kim je…
Khloé mi je najdraža.
-Bilo je tako dobro. -Tako dobro.
Imate pitanja? Ovo se čini tako formalno, a ja nisam takva.
Koji si monolog izvela?
Dvaput sam sudjelovala.
Jednom na regionalnom, drugi put sam išla dalje.
Prvi put sam izvela Ma Rainey iz drame Crna stražnjica Ma Rainey.
Drugi put sam bila Rose iz Ograda.
-Koliko godina imaš? -19.
Najbolji savjet koji možeš dati mladim kolegama glumcima?
Uvijek budite ono što jeste.
Jer ne možete biti nitko drugi.
To što ste dospjeli ovako daleko nakon toliko puno teškog rada,
fantastično je.
Dobro se zabavite. Slomite nogu, ljudi.
Što ti pripremaš?
Kinga Hedleyja. -Kinga Hedleyja?
-To je također težak lik. -Da.
JEDAN DAN DO FINALA
Bok svima.
Prvo, uspjeli ste doći na Broadway.
Ovdje ste.
Augustu je izvedena jedna drama u ovom kazalištu, King Hedley II.
Kad se razbolio,
ne samo da smo razmišljali o tome
koje je najbolje ime za kazalište,
na kraju je to neonski Augustov potpis,
već i kako bismo još u kazalištu mogli odati počast njegovoj ostavštini.
To nas je dovelo do stvaranja ove sobe
u kojoj slavimo svih njegovih 10 drama.
Možete se prošetati i vidjeti autentične predmete iz tih produkcija.
Whoopi Goldberg?
Da, to je Whoopi.
Klinci koji sudjeluju
često su zapanjeni kad otkriju da ovaj glas postoji.
Nisu znali
da je netko pisao glasom koji oni prepoznaju
i o stvarima koje su im važne.
Za mnoge od njih, to je povijest
Svijet današnjih 17-godišnjaka
nije svijet Ma Rainey
ili Joea Turnera.
Ali problemi u tim dramama su aktualni.
August govori o masovnom zatvaranju crnih muškaraca i žena,
policijskoj brutalnosti,
običnim ljudima koji preispituju svaki dio svoje egzistencije
zbog sveobuhvatnih struktura rasizma.
Ako su drame pisane prije dosta vremena, a to se i dalje događa,
moramo napraviti nešto u vezi s time
On razumije kako je to biti žena.
Biti zapostavljan,
prezren, ušutkavan, omalovažavan dugo je bilo uobičajeno.
Kad si crnkinja,
moraš se boriti već samo za to da te vide i prihvate.
To te tjera da se više trudiš.
Stvari se naizgled mijenjaju, ali zapravo ostaju iste.
Kad dramatičar napiše
dramu za svako desetljeće 20. stoljeća,
on želi da naučiš nešto i o povijesti, ne samo o umjetnosti.
Ako mogu naći glas,
u desetima, 30-ima, 20-ima, 40-ima,
koji im nešto govori,
to im daje neko razumijevanje
univerzalne i bezvremene prirode ljudskog duha.
Ako razumiješ svoju povijest,
imaš veću šansu postići ono čemu težiš.
To je gipkost ljudskog duha
unatoč svim problemima koje nosi život crnaca u Americi.
Sposobnost da pjevaš tu pjesmu, duhovnu pjesmu,
sposobnost usvajanja i preživljavanja.
Kako ljudi nađu svoju pjesmu?
Mislim da je već imaju.
Samo moraju to shvatiti, a onda je moraju naučiti pjevati.
DAN NATJECANJA
-Bok. -Hej.
-Bok.
Još nisam svjesna da je natjecanje večeras.
Znači, da ne kažem "sad"?
-Ne. -U redu.
Mora biti savršeno.
-Kužim. -U redu.
Kažeš: "Ti muškarci, što ih više pokušavaš zadržati..."
-Ne "te muškarce", "njih". -U redu.
I dalje možeš izreći ono
što želiš prenijeti publici,
ali bez narušavanja ritma rečenice.
-To ti je jasno? -Da.
Vi nastupate na Broadwayju.
REZERVIRANO ZA ŽIRI
Pozdravljamo vas na 10. godišnjem
natjecanju u monologu August Wilson!
Deset godina!
Ovdje zastanemo
i tu morate pričekati dok ne budemo spremni.
Iznimno smo ponosni što smo dio ovog iskustva
u kazalištu August Wilson na Broadwayu.
Ovi mladi ljudi danas će biti ocjenjivani na temelju karakterizacije,
fokusiranosti, energije, razumijevanja teksta i točnosti.
Dame i gospodo,
generacija 2018.
finalista natjecanja u monologu August Wilson!
Evo ih!
Krećemo!
U redu!
Naša prva wilsonovska vojnikinja stiže na pozornicu, Callie Holley.
Avery, ja sad nisam spremna za udaju.
Nisam rekla ništa o zatvaranju.
U meni je još puno ženskosti.
Imam pune ruke posla s Marethom.
Imam dovoljno ljudi za voljeti i brinuti se za njih.
Želiš mi reći da žena nije ništa bez muškarca?
Ali ti si u redu, je l' da?
Ti možeš samo otići bez mene, bez žene,
i dalje biti muškarac.
To je u redu.
Nitko te neće pitati: "Avery, ikoga ti imaš da te voli?"
Za tebe je to u redu.
Ali svi će biti zabrinuti za Berniece.
"Kako će se Berniece brinuti za sebe?"
"Kako će podići to dijete bez muškarca?"
Pitaju se: "Što ona to radi sa sobom."
"Kako može tako živjeti?"
Svi imaju sva ta pitanja za Berniece.
Svi mi stalno govore
da ne mogu biti žena ako nemam muškarca.
Gledao sam tvoje lice na pogrebu tvoje majke.
Kako si stajao tamo bez riječi, namrgođena lica.
I sad si me došao ismijavati
što nisam oborio g. Randa na guzicu.
Znaš zašto?
Reći ću ti.
Jer sam morao nahraniti tvoju crnu guzicu.
Walter Kelly mi je uvukao ruku ispod haljine…
…i dirao me tamo. Rekla sam mu da prestane. Samo se smijao.
Pio je iz boce.
Uzela sam bocu i razbila je o ručku automobila.
Gadno sam si razrezala ruku, ali stavila sam u staklo na grlo.
Rekla sam mu da želim da okusi moju krv
jer ako ne izvuče ruku,
ja ću osjetiti njegovu.
Bio je taj jedan tip…
…u gradiću Bolingbrokeu, oko 100 milja od Macona.
Svirali smo na plesu
gdje su davali 20 dolara najboljim plesačima slow draga.
Slow Drag je pogledao konkurenciju,
sišao s pozornice,
uhvatio jednu od cura i zalijepio se na nju
kao muha na žele, kao drvo za ljepilo.
Čovječe, kako je ta cura vriskala i vikala,
svi su zastali da vide.
Došao je taj tip,
dečko te cure,
i izvukao stopu dugačak nož na Slow Draga.
Sjećaš se toga, Slow Drag?
Ekipa se razbježala.
Saginjali su se i skrivali ispod stolova, misleći da će biti tuče.
Slow Drag je samo preko curina ramena
pogledao čovjeka i rekao:
"Gospodina, ako prestanete vikati i malo se strpite,
vidjet ćete da vam radim uslugu.
Pomažem ovoj curi da osvoji 10 dolara da vam može kupiti zlatni sat.
On mi je menadžer šest godina…
…i kaže da se moramo držati skupa.
U ovoj kući bila sam samo jednom,
kad sam pjevala njegovoj ekipi.
Ako si crna i možeš im zaraditi neku lovu,
onda si im u redu.
Inače si samo pas na cesti.
Neću podizati dijete da bi ga netko ustrijelio.
TONYA IZ "KING HEDLEY II"
Da ga njegovi prijatelji ustrijele.
Da ga policija ustrijeli.
Zašto bih na ovaj svijet donijela još jedan život koji ne poštuje život?
Nije mi žao ni zbog čega i neće mi biti žao.
Sredit ću ja to jer ću napraviti ispravnu stvar.
Uvijek.
Ne mogu drukčije.
Možda se ne slažemo oko toga, ali ja znam što je za mene dobro.
Dok god budem mogao disati,
radit ću ono što je za mene ispravno. Zašto bih žalio?
Ljudi kažu: "Nije li ti žao što si ubio Pernella?"
Nije mi žao.
Taj crnjo je zaslužio umrijeti, izrezao mi je lice
Rekao sam sucu: "Nisam kriv."
Mislili su da se šalim.
A ja kažem: "Taj me mamojebac izrezao."
Zašto je loše što sam ga ubio? To je zdrav razum.
Briga me što kaže zakon.
Zakon to ne razumije. Sigurno ne.
Žele me zatvoriti. A gdje je razumijevanje?
Da provalnik upadne u kuću bijelca da mu ukrade TV
i ovaj ga ustrijeli, neće biti kriv.
To zakon razumije.
Potapšaju ga po leđima i kažu mu da ode kući.
Razumijete me?
Porota se vrati i kaže da sam kriv.
Pitali su jednog po jednog. Svi su rekli da sam kriv.
Devet bijelih muškaraca i tri bijele žene.
Svi su rekli da sam kriv.
Nisu me htjeli ni pogledati.
Rekao sam im da me pogledaju, da vide taj ožiljak!
Približio sam se da mogu vidjeti ožiljak.
Sudac je podivljao.
Došlo je šest policajaca sa svih strana,
rekli su da sam htio napasti porotu.
A samo sam htio prići bliže da mi vide lice.
Pokušali su pobjeći kroz vrata.
Odveli su me u samicu,
rekli su da sam neobuzdan.
Ne vjerujem nijednom od tih muškaraca.
Ni Jacku ni bilo kome drugom.
Ti muškarci nisu nizašto.
Oni čekaju
da se dokopaju žene koja će se za njih vezati,
a onda se osvrću ne bi li uhvatili još koju.
Molly se ne opterećuje njima.
Svi su isti ako mene pitate.
U životu nisam srela muškarca koji nikoga nije povrijedio.
Ti muškarci prave svu tu djecu.
A onda pobjegnu i ostave te da se za njih brineš,
govoreći kako žele vidjeti što ima s druge strane brijega.
Pobrinut ću se da nemam djece.
Mama me naučila kako.
Molly Cunningham neće zapeti s nekom djecom.
Jednom sam imala muškarca za kojeg sam mislila da u sebi ima ljubavi.
Jednoga dana sam došla kući, a on se pakira.
Rekao mi je da dođe vrijeme kad se i najbolji prijatelji rastaju.
Rekao mi je da ću dobiti nešto posebnom dostavom jednoga dana.
Gledala sam ga kroz prozor
kako vuče taj kovčeg van i dolje prema željezničkoj stanici
i pomislila: "Ako i dođe nešto posebnom dostavom,
ja neću biti ovdje da to preuzmem.
Na kraju sam shvatila:
što se više trudiš zadržati muškarca,
lakše će ti ga oteti neka druga cura.
Molly je to naučila.
I zato
ne vjerujem nikome osim dobrom Bogu gore
i ne volim nikoga osim svoje mame.
Hvala.
Ovi mladi ljudi
kreću se u prostoru koji je posvećen.
August je dao svoj život... za ove riječi na papiru.
Rak mu je dijagnosticiran 2005. godine
Strašan izbor mora napraviti čovjek
u terminalnoj fazi bolesti: produljiti život
ili odbiti uzimati lijekove i primati kemoterapiju
i živjeti u bolovima, ali biti prisutan.
On je izabrao ovo drugo.
U to vrijeme on i njegov pomoćnik
bez prestanka su radili da bi završili Radio Golf
i uspio je doći do zadnje rečenice. Jedva.
AUGUST WILSON, DRAMSKI PJESNIK CRNE AMERIKE, UMRO JE U 60. GODINI
Kad mladi glumac ulazi u neku od tih drama,
to je kao da preuzima štafetu koju je on tamo ostavio
za cijelu novu generaciju ljudi
da prenose spoznaju koju on nudi.
Svi će dobiti ovaj komplet deset drama.
Ako niste dio te kulture ili tih zajednica,
možete razumjeti
drugu kulturu ili zajednicu različitu od vaše,
na instinktivan i emocionalan način
kroz ljude koje ste zavoljeli i u koje vjerujete.
Mislim da je to vrijedan trud koji svatko može poduzeti
da bismo stvorili multikulturalnu zajednicu.
Zato što je August je dao glas svim tim ljudima,
ovi mladi ljudi mogu naći svoj glas.
Ovdje nije važno da svi oni postanu glumci ili redatelji.
Važno je da spoznaju da mogu biti sve što žele biti.
Mogu postići sve što žele.
Sve je moguće, zar ne?
Dakle, imamo tu liječnika, odvjetnika, glumaca.
Ne znam je li baš toliko bitno tko će pobijediti.
Već to da su ovdje i mogu… Kao prvo, biti na toj pozornici…
Stati tamo i odraditi svoje, za to treba puno hrabrosti.
Sigurna sam da je bilo mladih glumaca
koji su se popeli na tu pozornicu,
pa i ako nisu htjeli biti glumci,
zbog Augusta Wilsona i njegovih riječi,
vjerojatno su doživjeli veliko otkrivenje u svom životu
I divno iscjeljenje.
I u tome su se možda oblikovali neki umjetnici.
Ljudi koji su rekli: "Ovo je to što želim raditi."
U svijetu koji je nekad tako bešćutan,
mislim da je časno željeti biti umjetnik.
Članovi žirija su mi rekli
da im je ovo najteže odluka u ovih deset godina.
U redu.
Treće mjesto.
1000 dolara dobiva Teslyne Junior.
Drugo mjesto, 2000 dolara…
Nia Sarfo.
Prvo mjesto, 3000 dolara…
Gerardo Navarro!
Hvala vam što ste došli ovamo, vidimo se sljedeće godine!
Fantastično!
Tako sam sretna.
-Predivno. -Da.
Ovo iskustvo... Samo mogu reći da sam jako zahvalna.
Stvarno je bio važan put, a ne cilj.
I još uvijek otkrivam neke stvari o sebi.
Ali dokazala sam sebi da puno mogu postići.
Ako u sebi imaš dovoljno odvažnosti i borbenosti,
možeš postići sve.
Kad nemaš puno, uvijek želiš više, gladan si.
A ja sam uvijek znao
da sam stvoren za nešto više.
Da me nešto veliko čeka. Znao sam.
Zbog njegovih priča
jasnije mi je tko sam ja kao osoba.
Jasnije mi je moje podrijetlo.
Pomoglo mi je da se razvijem kao osoba, kao Afroamerikanka,
a i kao kazališna umjetnica.
svjesnija sam tko sam i što mogu ponuditi.
Zahvalna sam za ovu priliku.
August mi je dao šansu
da se istaknem prvi put
i uvjerio me
da imam što pokazati.
Imš što pokazati.
Naravno, nisam očekivao pobjedu.
Ali mislim da i to govori puno o njegovu radu.
Njegova djela su za sve
i on daje glas onima koji su nevidljivi.
Razgovaram s prijateljima o nedovoljnoj zastupljenosti
i mislimo da je razlog to što smo mi promjena.
Mi moramo biti promjena.
Samo znati da je nekom stalo. To je naš posao.
Moramo napraviti sve što možemo, ohrabriti ih
podići ih i izgraditi, dati im priliku da se natječu.
Ne mogu svi stići na vrh.
A i koja je definicija vrha?
Morate imati na umu konačni korak, a to je značenje.
A značenje je puno važnije od nagrada.
Stvar je u naslijeđu.
U onome što želite ostaviti iza sebe kad vas ne bude.
Pobjeda vam ništa neće donijeti
jer čim primite tu nagradu u ruke,
tri slavne riječi će vas početi progoniti.
A te tri slavne riječi su: "A što sad?"
A što sad?
ŠEST MJESECI KASNIJE
Stojim ovdje u cipelama svog djeda.
Velike su.
To su cipele cijele generacije ljudi
koji su napustili život neizrecivih grozota na Jugu…
…i došli na Sjever u potrazi za poslom i životom dostojnim čovjeka
i mogućnost da se izraze kako im srce želi.
Došli su iz polja pamuka Georgije,
Arkansasa i Mississippija,
iz kaznionica Alabame,
iz polja šećerne trske Louisiane.
a u slučaju mog djeda, iz polja duhana Sjeverne Karoline.
Došli su noseći Biblije i gitare.
Označeni ljudi koji su traži način da se istešu
i oblikuju podatne dijelove sebe
u novi identitet kao slobodni ljudi definitivne i istinske vrijednosti.
Sa sobom su donijeli pravila ponašanja i način života
koji je odgovarao njihovu temperamentu i senzibilitetu.
A upravo iz polja ponašanja i rituala socijalne interakcije
proizlaze moja djela.
Zahvaljujem vam.
Moj djed vam zahvaljuje.
Odajući počast meni, odajete počast njemu.
A time odajete počast i sebi.
Ove godine. Što imaš?
Ok, evo plana.
Two Traing Running. Memphis. Prvi čin. Druga scena.
Nia studira glumu na Sveučilištu Južna Kalifornija
Freedom je u glumačkom konzervatoriju škole Juilliard.
Gerardo studira glumu na Sveučilištu Carnegie Mellon u Pittsburghu.
Callie studira dramu na NYU Tisch School of the Arts.
Aaron se bavi glazbom, snima za Bentley Records i radi na albumu.
Cody je bio najbolji maturant svoje generacije
i pohađa Sveučiliše Illinois u Chicagu.
Prijevod titlova: Sanda Dukić