Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
London Hughes, olethan valmis.
Tämä on ensimmäinen Netflix-ohjelmasi. Laitat USA:n nauramaan!
Valloita maailma ja puhu kalusta ennennäkemättömään tapaan.
Olet komedian Beyoncé. Näin on.
Olet komedian Richard Pryor.
Olet naispuolinen Richard Pr... Naispuolinen Kevin Hart!
Maailma rakastaa sinua. Olet tähti, London Hughes.
Se menee hienosti! Siitä tulee täydellistä.
Miltä kuulostaa?
Hyvältä. Se menee hienosti. -Kiitos.
Ei suutelua. Covid.
Sinua odotetaan lavalle. -Huippua.
Kiitos paljon, Richard.
Jeff. -Selkis.
Kullijahtiin siis.
Voihan helvetti.
Naiset ja herrat, aplodit lahjakkaalle ja hauskalle London Hughesille!
Pitäkää meteliä, Los Angeles!
Voi luoja!
Kaverit, hei!
Olen London Hughes ja tosi hauska.
Kiitos, kun tulitte ensimmäiseen Netflix-ohjelmaani.
Voi luoja!
Ja vielä pandemian aikaan.
Otitte tartuntariskin ja kävitte testeissä vuokseni.
Ihan kuin olisimme vakavassa suhteessa.
Kiitos paljon.
Haluan sanoa, että olen täysin tietoinen virtahevosta olohuoneessa.
Tiedän, etten näytä, miltä kuulostan.
Näytän Keyshia Beyoncélta, mutta kuulostan Penelopelta.
Tiedän. En ole kaltaisenne.
Olen musta britti.
Muutin tähän kauniiseen maahan helmikuussa.
Niin.
Helmikuussa.
Juuri ennen maan luhistumista!
Pandemia karkasi käsistä.
Kaikki vouhottavat globaalista pandemiasta: "Ajatelkaa vanhuksia."
Ajattelisitte ennemmin sinkkunaisia, jotka luulivat omaavansa vaihtoehtoja.
Luotimme vaihtoehtoihin.
Vaihtoehdot hupenivat. Joka päivä on kuin munaton päivä murmelina.
En ole kahdeksaan kuukauteen pannut yhtäkään amerikkalaista.
Olisin voinut panna sinua. Ja sinua.
En ole pannut ketään.
En ole päässyt toteuttamaan amerikkalaista märkää unelmaani.
Ikävä juttu.
Päivän teemana onkin kullijahti.
Se on ohjelman nimi.
To Catch a Dick.
Oletteko valmiina kullijahtiin?
Aloitetaan sitten.
Haltsaan tämän homman.
Kirjoitin tämän show'n, koska olin vihainen.
Tiedän, etten näytä siltä, mutta olen vihainen.
Minäpä kerron miksi. Täytin juuri 31. Tiedän, etten näytä siltä.
Olen viehättävä. Se ei ole vitsi vaan fakta.
Olen ihan helvetin rikas.
Käyn McDonald'sissa Beverly Hillsissä.
Olen ökyrikas.
Beyoncén hiukset vuodelta 2003.
Se on fakta.
Minulla ei ole yökkäysrefleksiä.
Ei yhtään. Kiitos!
Mutta olen sinkku.
Tuo on oikea reaktio.
Parikymppisenä kelpaa olla sinkku.
Kukaan ei tuomitse.
Parikymppisenä istuin naamoilla.
Imin munaa ja istuin naamoilla.
Vuodesta 2009 suuni oli täynnä. Mikäs siinä.
Ei tuomintaa. Parikymppisenä panin paljaalla.
"Tuliko kundi sisään?" "Ei paljas sitä paljasta."
Onko kukaan muu pannut paljaalla? Sinä olet.
Naurat liian kovaa. Panit paljaalla.
Parikymppisenä se käy.
Ei arvostelua. Sitä eletään täysin rinnoin.
Mutta kolmekymppisenä -
sinkkuus alkaa haista.
Minulta kysytään, olenko 30.
"Vai, olet sinkku."
Väki haistaa epätoivon. Äitini nuuhkaisi sitä.
"Jospa nyt kolmekymppisenä asettuisit aloillesi ja hankkisit lapsia.
Olet 30. Asetu aloillesi ja hanki lapsia."
"Lapsia? Enhän ole vielä tehnyt aborttiakaan."
Antaisi minun tehdä pari aborttia ennen sitoutumista.
Minulla on vaihtoehtoja. Lapsi on kuin herpes. Pysyy läpi elämän.
Lapset ovat syvältä. Voin sanoa niin.
Jotkut bestiksistäni olivat ennen lapsia.
Lapset ovat syvältä. Kiva, että taputatte.
Ystävilläni on lapsia.
Aina niillä taviksilla, jotka löytävät rakkauden ensimmäisinä.
Kaveriporukan rumimmat menevät aina ensimmäisinä naimisiin.
Minulla on paljon rumia ja onnellisia taviskavereita.
He ovat täällä tänään.
He patistavat minua käymään ulkona.
"Löydät sinkkumiehen klubilta. Mene!"
Sinkkumies klubilla?
Ennemmin löydän mustan tytön Judd Apatow -leffasta.
Kelatkaa sitä. Ei yhtäkään.
Ryhdistäydy, Judd!
Olen käytettävissä.
Kaverit sanovat, että olen itse syypää sinkkuuteeni.
"Olet sinkku, koska olet itsevarma."
"Olet sinkku, koska olet menestynyt."
"Olet sinkku, koska olet koomikko. Se on liikaa."
Sellainen mies olisi saalis.
Menestyvä ja itsevarma koomikko olisi saalis.
Panisin. Upea tyyppi.
Sehän olisi helvetin Kevin Hart. Saalis.
Naiselle se on ilmeisesti liikaa. Ilmeisesti olen liikaa.
Tiedän vain, että jos olisin hiljainen kioskimyyjä, olisin jo naimisissa.
Se on totta. Minua ei ole edes kosittu.
Kentuckyssa on hampaattomia ämmiä, joita on kosittu.
Mikä minussa on vialla?
Alan pitää itseäni ongelmana.
Siksi päätin tarkastella mulkkuhistoriaani.
Nähdäkseni missä menin vikaan.
Tuletteko messiin?
Mennään sitten!
Lähden matkalle.
Olen saapunut ajassa taaksepäin. Se kävi nopeasti.
Matkustin ajassa 94 vuotta eli vuoteen 19...
Vitut, olen surkea matikassa. Palasin menneeseen.
Isoäitini Melin syntymään.
Mahtava nainen, 94-vuotias. Tomera ja söpö jamaikalainen.
Täyshoro! Isoäitini on horo!
Hän tietää olevansa. Luojakin tietää sen.
Isoäiti sai niin paljon munaa, että se pilasi äitini elämän.
Näin on. Minäpä kerron miksi.
Isoäiti sai viisi lasta viideltä eri isältä.
Hän on Jamaikalta.
Siellä voi vain panna ja kuunnella Bob Marleya.
Pannaan ja jammataan
Ei Jamaikalla ole muuta tekemistä.
Tästä tiedän, että isoäitini kullijahti pilasi äitini elämän.
Äiti tapasi isänsä kahdesti, ja he olivat kaksi eri ihmistä.
Äiti sai leikkiä elämällään Arvaa kuka isää.
"Silmälasit?" "En tiedä."
Isoäitini on vitun horo. Puhutaanpa äidistä.
Hän on mahtava. Hän katsoo tämän ohjelman.
Hän on menestynyt, kahdesti naimisissa, uuttera ja fiksu.
Vitun horo! Äitini on horo!
Äitinikin on horo.
Äitini sai niin paljon munaa,
että se pilasi hänen elämänsä.
Minäpä kerron miksi.
Äitini oli juoksija. Hän oli nopea.
Sadan metrin juoksu. Nopea.
Hän pyrki olympialaisiin 18-vuotiaana.
Helvetin olympiakisoihin.
Olympialaisiin 18-vuotiaana. Niinpä, vau!
Mutta juttu päättyi surkeasti.
Valitettavasti 18-vuotiaana hän sai yhtäkkiä munaa.
Näin on.
Se muna johti raskauteen.
Ei minun. Olen siunaus. Veljeni raskauteen.
Olen siunaus. Veli se oli.
Äiti synnytti veljeni.
Isoäiti suuttui teiniraskaudesta -
ja potki hänet pihalle. Tekopyhää.
Äiti vain seurasi hänen esimerkkiään. Huoraaminen oli veressä.
Äidin piti lopettaa juokseminen, hankkia normityö ja olla normaali ihminen.
Hän ryhtyi sairaanhoitajaksi, kasvatti veljeni,
ja hyvät naiset ja herrat, veljestäni tuli -
vartija.
Äiti luopui olympialaisista turvamiehen pestin eteen!
Itseni vielä ymmärtäisin mutta vartija?
Sama kuin minä nyt, urani huipulla, matkalla nais- Richard Pryoriksi…
Kiitos. Totta se on.
...saisin yhdeksänkuukautisen kulliriesan.
Ette kuulisi minusta enää. Saisin lapsen ja hänestä tulisi TikTok-tähti.
Vittuun lapset. He ovat perseestä.
He ovat epäkunnioittavia.
Naiset, emme tarvitse lapsia. Miksi?
He eivät useinkaan ole sen arvoisia. Tylsää sakkia.
He eivät sano mitään jännittävää.
"Piirsin kirahvin." "Painu vittuun! Vitut minä kirahvistasi."
He ovat yliarvostettuja.
Kenellä on lapsia?
Hauskaa, että miehet olivat hiljaa.
Teillä ei ole lapsia. Saatte vielä.
Teille lapset ovat kuin koiria.
Narttu synnyttää lapset leikkikavereiksenne. Niin se menee.
Lapset ovat syvältä,
koska vauvat eivät kunnioita naisia.
Kerron miksi. Naisena sitä saa yhtäkkiä munaa,
ja siitä seuraa yhdeksän kuukauden raskaus.
Yhdeksän pitkää kuukautta tehdään ihmistä vatsassa -
silmiä, korvia ja kyynärpäitä myöten. Eikä saa edes juoda.
Silmien, korvien ja kyynärpäiden tekoa.
Täysin muodostunut ihminen, ei mitään Ikea-kamaa.
Vatsassa yhdeksän kuukautta.
Ei voi juoda, tehdään ihmistä yhdeksän pitkää kuukautta vatsassa.
Sitten se otus on työnnettävä ulos.
Siihen voi mennä kaksi päivää.
Moinen repii vaginan tuusan nuuskaksi.
Yhdeksän kuukautta. Pilalla!
Kun sen paskiaisen on työntänyt ulos, verta on kaikkialla.
Verta! Nainen ottaa verisen vauvan syliinsä,
katkaisee napanuoran ja pitelee vauvaa.
Hän katsoo vauvaa, ja se julmettu näyttää ihan isältään.
Et ole tosissasi?
Jättäisin vauvan sairaalaan: "Mikä lie sekin oli.
Tein sen, mutta se ei näytä minulta."
Naiset eivät tarvitse lapsia. Se on hössötystä.
Puhutaanpa isistä. Puhutaan miehistä.
Iskäni on isä.
Näin on. Iskäni on isä.
Tunnen isäni. Pahoittelen stereotypian pilaamista.
Tulemme hyvin toimeen.
Hyvä tyyppi. Herra Hughes on mahtava.
60-vuotias isäni pelaa yli 50-vuotiaiden futisjoukkueessa Aston Viagra.
Sellainen on isäni, mahtava mies. Rakastan häntä.
Minulla on kaksi ihanaa isoveljeä.
Toinen on Alex, vartijakämmi. Muistatte hänet.
Pitänee tästä show'sta.
Toinen on Joel, onnekas vahinko.
Alex ja Joel ovat mahtavia.
Upeita miehiä, roolimalleja,
hitonmoisia pelureita.
Saivat niin paljon pesää,
että se pilasi elämäni. Kerron tarinani.
Olen London Dionne Micha Stacey Stephanie Estina Knibbs-Hughes.
Uudestaan. London Dionne Micha Stacey Stephanie Estina Knibbs-Hughes.
Se oli remix. Koko nimeni.
Juttu on näin.
Vanhempani olivat niin iloisia syntymästäni,
että äitini mielestä oli hyvä idea,
jos kaikki perheenjäsenet antaisivat minulle nimen.
Vanhempani kutsuivat minua Londoniksi,
koska olen Lontoosta eivätkä he ole luovia.
Sitten olen Dionne. Céline Dion.
Dionne Warwick. Sielukas Dionne.
Kiitos. Se on isoäidiltä.
Sitten olen Micha. Puhekieltä. Isältä.
Sitten olen Stacey!
Veljeltäni Joelilta.
Sitten olen Stephanie!
Veljeltäni Alexilta.
Sitten Estina. Latina!
Estina on kuubalaistaustaiselta äidiltäni.
Sukunimeni on Knibbs-Hughes. Siinä koko nimeni.
Kiva nimi mutta tarkastellaanpa Staceyä ja Stephanieta.
Se ei vetele. Elikkä Stacey.
Veljeni Joel nimitti minut Staceyksi -
lastentarhaihastuksensa mukaan.
Stacey Hughes.
Viisivuotias veljeni nimitti ainoan siskonsa -
ämmän mukaan, jonka kanssa söi glitteriä.
Tiedä, mitä se ämmä on tehnyt elämällään.
Aioin antaa tälle ohjelmalle nimen Looking for Stacey.
Missä kamera on? Stacey Hughes, 35,
veljeni koulukaveri David Livingstonessa.
Nimesi ei mennyt hukkaan, ettäs tiedät.
Suuruus on nimetty mukaasi.
Onnistuit elämässä.
Hiton onnistuja, Stacey.
Toivottavasti et ole kuollut tai narkkari.
Vitun Stacey.
En tunne ämmää.
Veljeni Alex nimesi minut Stephanieksi.
Tyttöystävänsä mukaan.
Stephanie.
Hän halusi todistaa Stephanielle olevansa tosissaan -
suhteesta.
Myöhemmin hän petti Stephanieta.
Hän petti Stephanieta Staceyn kanssa.
Stephanie sai tietää ja naarmutti auton.
Hän varasti Alexin koiran, Tupacin.
Tupac jäi sille tielleen.
Ja minulla on yhä sen ämmän nimi.
Nämä tytöt, Stacey ja Stephanie! Voi jessus.
Tällaisia olivat elämäni miehet, roolimallini.
Heitä minä ihailin. Ihmekös olen niin sekaisin.
Yritin matkia heitä kaikin tavoin. Yritin olla peluri.
Yritin imeä munaa ja olla peluri.
Yritin naida ja olla peluri.
Mutta en onnistunut, koska kehityin myöhään.
Olin ruma lapsi. Nyt olen kuuma.
Lapsena olin mörkö, hirviö.
Näytin naiselliselta Jay-Z:lta.
Sen näkee vielä. Siitä on jäänteitä.
Olin kuin mikäkin Notre Pallin pilasoittaja.
Kukaan ei halunnut naida minua. Ei kukaan.
Kuulostaa oudolta, mutta niin se oli.
En halunnut mitään muuta, koko vaginastani,
kuin olla horo. Oikeasti.
Toiset haluavat olla opettajia, toiset näkymättömiä.
Halusin olla horo. Äitini auttoi asiassa, vaikka kuulostaakin oudolta.
Kun olin 14, äiti päätti lähteä Lontoosta ja osti hotellin Brightonista.
Se on merenrantakaupunki.
Siistiä! Uusi horoelämä. Saisin aloittaa alusta.
Olin 14-vuotias. Saisin tajuttomasti merenrantamunaa.
Panisin menemään pitkin rantoja.
Äidillä oli hotellikin.
Mikä olisi sen horompaa.
Panisin rannalla ja hotellissa!
Panisin rannalla...
En pannut rannalla enkä hotellissa.
Tietoisku: teinipoikiin ei vetoa Frasierin fanifiktion kirjoittaminen.
Ei. Kirjoitin itseni aina huvikseni Frasierin jaksoihin.
Olin Denise, adoptoitu tytär.
Teinipojat eivät pidä Frasierista. Seattle ei sytytä.
Jos haluaisin olla horo, pitäisi löytää horoystäviä.
Horot pyörittävät maailmaa.
Jokaisessa kaveriporukassa on yksi horo.
Täälläkin joka tyttöporukassa on yksi horo.
Kaikilla on horokaveri.
Ellei sinulla ole horokaveria, se johtuu siitä, että olet se horokaveri.
Katsokaa ympärillenne.
Horoja! Tunnen sen. Feromoneja.
Tunnen sen. Paikalla on horoja.
He nauravat äänekkäimmin tälle jutulle. Tunnen väkeni.
Etsin Brightonin parhaita horoja.
Löysin kolme. Ensimmäinen oli Tina.
Useimmat tytöt menettävät neitsyytensä yöllä makuuhuoneessa poikaystävälleen,
Tina parkkipaikalla päiväsaikaan jonkun toisen poikaystävälle.
Ihana tyttö mutta helvetinmoinen horo.
Seuraava horo oli Dribbles. Ei lisättävää.
Dribbles.
Hänen nimensä oli Dribbles.
Viimeisen nimi oli Se Rita Jolla On Klamydia.
Koko nimi! Ehkä siksi, että koulussa oli toinen Rita, jolla ei ollut klamydiaa.
Jotenkin heidät piti erottaa.
"Kumpaa tarkoitat?" "Sitä, jolla on klamydia."
Vaikka Ritalla oli klamydia,
hän oli niin kuuma, että pojat ottivat riskin.
Hän oli taudin arvoinen.
Nämä olivat ystäväni. Minun lempinimeni oli 14 v. ja neitsyt.
Kertoo paljon merenrantakaupungeista, kun "14 v. ja neitsyt" on loukkaus.
Brightonissa hässittiin.
Nämä olivat tyttöni, porukkani, bestikseni. Rakastin heitä.
Elimme täysillä, imimme munaa -
ja olimme kuin pieni tyttöryhmä. Kuin mikäkin Anaali-tiimi.
He olivat kamuni.
He opettivat minulle paljon.
Ensin nämä tytöt opettivat minua imemään munaa.
Imin niin, että he kutsuivat lokiksi.
Lokki.
Koska nielin sen kokonaan. Luulin sen kuuluvan asiaan.
Toinen asia, jonka he opettivat,
ja tämä erottaa horot muista mimmeistä,
he opettivat minulle jäätelötempun.
Tietääkö kukaan? Tyttö siellä perällä.
Tiedätkö sen? Tietääkö kukaan jäätelötemppua?
Kuulkaahan, naiset.
Tiedättehän, kun panette kundia...
Tulipa hiljaista. Kuuntelette korva tarkkana.
"Haluan tietää tästä jäätelötempusta!"
Horot heräävät oppitunnille.
"Kirjoita ylös, hän tietää."
Tiedättehän, kun panette kundia,
mutta paineita on liikaa ja kulli veltostuu.
Ei ole käynyt minulle, mutta...
Jostain syystä kulli veltostuu.
Tehkää näin. Älkää soittako poliisille.
Hakekaa pakkasesta jäätelöä.
Älkää laittako sitä mulkkuun.
Niin saatte hiivatulehduksen.
Syöttäkää kundille jäätelöä. Se on lemmenlääkettä.
Makea ja kylmä herättävät jotain.
Muna-aivot ja pää-aivot kohtaavat, ja mulkku on pystyssä sekunteja.
Hypätkää päälle ja ratsastakaa yöhön. Se ei ole raiskaus.
Ratsastakaa se yöhön.
Uskokaa pois, se toimii. Mahtava jäätelötemppu.
Seuraavaksi tytöt opettivat nuolemaan "goochia".
Tiedättekö, mikä se on?
Välillämme on kielimuuri. USA:ssa sanotaan "taint", väliliha.
Vai mitä, väliliha.
Britanniassa sitä kutsutaan "goochiksi".
Miesten elämässä on herkkä kohta,
pallien alla. Pieni herkkä sauma.
Tämä herkkä sauma johtaa suoraan peräaukkoon.
Tämä pieni kiitorata.
Hyvät naiset, nuolkaa sitä kielellänne.
Kaikista miehistä tulee narttujanne.
"Jessus."
"Ihanaa." Mutta ei peräaukkoa. He tykkäävät ja luulevat olevansa homoja.
"En ole koskaan tuntenut näin."
Kirjaimellisesti. Kaikista miehistä tulee narttujanne.
Nuolkaa sitä ylös, alas, vasemmalle, oikealle. Kutsun Guccin käsilaukuksi.
Hanki itsellesi Guccin käsilaukku.
Ansaitsemme kaikki Guccin käsilaukun.
Viimeinen asia, jonka A-tiimi opetti minulle,
oli ison mustan mulkun myytti.
Nauratte, koska ymmärrätte,
että se myytti on vaivannut valkoisia miehiä vuosisatoja.
He ovat kärsineet hiljaisuudessa.
Kärsineet.
Tämä myytti, tämä on vakavaa,
myytin mukaan mustilla on isompi mulkku kuin valkoisilla.
Tiedätte sen! Valetta!
Tulin tänne Losiin kertomaan, ettei se ole totta.
Se ei ole totta. Tein tutkimuksen show'ta varten.
Kyllä vain!
Panin 100 valkoista ja 100 mustaa kundia. Ynnäsin luvut, sain tiedot!
Asia ratkesi. Tässä tulokseni.
Juttu on näin.
Mustien kulli ei ole isompi.
Valkoiset kundit, teitä on huijattu.
Yhteiskunta on valehdellut teille. Mustilla on vain isompi oletuskulli.
Esimerkiksi, olet panemassa mustaa kundia.
Hän vetää sen esiin.
Tältähän se näyttää.
Mutta kun hän kiihottuu, kulli ei kasva.
Se vain nousee.
Se ei kasva. Se vain nousee.
Valkoiset taas vetävät esiin jotain skeidaa,
ja sitä ihmettelee, mitä vittua on tekeillä.
Eihän moinen edes murra sinettiä.
Mutta antakaa sille vähän rakkautta -
ja se alkaa kasvaa -
taianomaiseksi asiaksi.
Tunnen aina ylpeyttä: "Minä tein tämän! Sain sen kasvamaan!
Olen viljelijä.
Onpa ihana vehje."
Se on totta! Opin tämän kaiken A-tiimiltä.
Neljän oppivuoden jälkeen lähdin Brightonista, koska tuli valmista.
Nussin kaikkia.
Päätin muuttaa Lontooseen imeäkseni munaa uudessa kaupungissa.
Olin valmis suihinottoon ja ehkä myös uranmuutoksen.
Halusin päästä televisioon ja isännöidä tv-ohjelmia.
Koe-esiinnyin kaapelikanavan ohjelmaan.
Se meni hyvin, ja sain työn.
Sain ensimmäisen tv-työni 18-vuotiaana.
Kanavan nimi oli Babestation.
Antakaa kun kerron mikä Babestation on.
Babestation on live-pornokanava.
Isännöin pornokanavaa. Vähän kuin OnlyFans kaapelilla.
Sitä minä isännöin. Se oli ensimmäinen tv-työni.
Tein sitä päiväsaikaan, koska olen tasokas.
Minun piti vain puhua suorassa lähetyksessä vaatteet päällä.
Klo 11 minä lähdin, ja tytöt tulivat.
Tissit esiin, sormet sisään. En minä.
Uskoin todella, että vaikka isännöin live-pornokanavaa,
joku tv-tuottaja jossain -
löytäisi minut kaapelin perältä.
Ihan perältä. Joku löytäisi minut ja tekisi minusta tähden.
Vaikka isännöin livepornoa,
ajattelin vain sisältöä.
Anna ihmisille sisältöä.
Keksin erikoisuuksia Babestationiin.
Ensimmäinen oli Hughes's Shoes.
Lumoavaa matskua, jossa puhuin kengistäni.
"Katsot Babestationia minun, London Hughesin, kanssa.
Ja nyt on Hughes's Shoesin aika."
Näytin jalkani ja puhuin kengistäni.
Tänään korkokengät, huomenna tennarit,
sitten varvastossut, sitten matalat.
Se sai paljon huomiota.
Lähinnä vanhoilta miehiltä, mutta paljon.
He lähettivät viestejä.
"Kosketa jalkojasi." Selvä.
"Nuole varpaitasi." Selvä.
"Sivele jalkojasi." Selvä.
"Suutele jalkojasi." Selvä.
Katsojaluku nousi kolmesta seitsemään. Se oli hitti.
Se oli mahtavaa.
Kolmen viikon jälkeen tuottaja pyysi juttusille.
Olin varma, että saan palkankorotuksen.
Hän moitti, että pyysin miehiä runkkaamaan jaloilleni,
ja se laski ohjelman tasoa.
He valittivat ja erottivat minut. Sain potkut siltä istumalta.
Sain potkut Babestationilta, hyvästi!
Outo juttu, koska seuraavaksi isännöin lastentelevisiota.
Ansioluettelossani lukee "Babestation, pornokanava" ja sitten "Lasten BBC".
Se oli seuraava työni.
Saatuani potkut suurelta pornokanavalta tuntui, että pitäisi alkaa seurustella.
Aloitin nettideittailun ja tapasin yhden kundin.
Hänellä oli jalkafetissi.
Tiesin sen siitä, että hän pyysi nähdä kuvan jaloistani.
Lähetin kuvan jalastani, ja hän pyysi toista kuvaa.
Lähetin toisesta jalasta.
Minulla on kaksi jalkaa, tämäkin pääsi.
Kundi oli ihan hulluna. Hän tykkäsi nähdä varpaani.
Hän tykkäsi nähdä varpaani eri paikoissa.
Ylhäällä, alhaalla, meren rannalla, ikkunalaudalla.
Kundi oli ihan hulluna.
Kutsuimme sitä "varvassessioksi".
Hän kirjoitti ""varvassessio", ja lähetin kuvia.
Harrastimme varvasseksiä viikon ajan.
Hän halusi nähdä minut ja varpaani oikeassa elämässä.
Tapasin hänet Clapham Junctionin asemalla etelä-Lontoossa.
Oli talvi, ja minulla oli Ugg-saappaat.
Hyvä on, olin peeaa. Ne olivat Flugg-saappaat.
Tapasimme ja halasimme.
"Kiva nähdä. Mitkä nuo ovat?"
"Relaa. Ne ovat Flugg-saappaat, 20 puntaa. Hankin siskollesikin."
"Älä! En välitä kengistä vaan jaloista niiden sisällä.
Miksi jalkasi ovat noissa karvaisissa kengissä?
Niiden pitäisi olla vapaana." Johon minä:
"Pervovaara!"
Hän väitti, ettei ollut kummajainen. "Olethan."
"En ole outo. Minä vain tykkään kauniista varpaistasi."
"Mitä oikein haluat?" Hän yritti rauhoitella.
"Olisi kiva, jos ottaisit kengät pois.
Ottaisit nyt jalat karvakengistä." "En!"
"Riisu kengät." "En!"
"Ostan uudet kengät." "Hyvä on."
Otin ne pois ja heitin junaraiteille.
Sinne jäi. Juoksin hänen autolleen paljain jaloin kuin Retu Kivinen.
Nousin kyytiin.
Hän sanoi ostavansa uudet kengät ja ostikin.
Hän vei minut Harrodsille.
Harrods on snobein ja kallein tavaratalo koko Euroopassa.
Tajuttoman snobi.
Ainoa liike, josta voi ostaa tv:n ja oikean leijonan.
Oikeasti! Ihan vitun snobi.
Hän vei minut Harrodsille. Olin 18. En ollut käynyt siellä ennen.
Pyörin ympäriinsä: "Tätä rahan määrää."
Olin kuin musta nainen Pretty Womanissa.
Olin haltioissani: "Tämä on uskomatonta!"
Hän vei minut Harrodsin kenkäosastolle.
Siellä vasta oli kalliita kenkiä.
Hyllyt täynnä kalliita kenkiä. "Voi luoja."
Hän otti kengät, joita en osaa lausua. Ne Minono... Minonos...
Minono Bohniks.
Sinkkuelämien kengät.
Kengät, joihin pitäisi kuulua ilmainen cocktail.
Sain Minono Bohniksit. Ensimmäiset piikkarini.
Laitoin ne jalkaan ja yritin kävellä kuin ammattilainen.
Olin kuin Bambi jäällä.
Yritin näyttää Minono Bohnikseissa siltä, että tiedän, mitä teen.
"Tämä on hienoa. Voi sentään!"
Ne maksoivat 1 200 puntaa! Ne olivat punaiset.
Hän osti punaiset kengät.
Minulla oli punaiset kengät. Olin valmis!
Nautin täysin rinnoin.
En voinut uskoa sitä.
Se tuntui lottovoitolta.
Menimme hänen kotiinsa.
Kävelin makuuhuoneeseen ja avasin oven.
Tyrmistyin täysin.
Häkellyin. Olin yllättynyt. Järkyttynyt.
Koska makuuhuone -
oli seinästä seinään täynnä naisten muotikenkiä.
Olin hämmentynyt.
Hän tuli takaani kuin Leijonakuninkaassa:
"Kaikki tämä voi olla sinun.
Louboutineista idässä Pradoihin lännessä.
Kaikki tämä voi olla sinun."
Minä olin valmis.
Imisin kyllä mulkkua kenkien eteen.
Otin suihin kuin mikäkin lokki.
Jynssäsin kunnolla!
Seksin jälkeen hän antoi minulle kengät.
Olimme yhdessä kuusi viikkoa.
Sain 12 kenkäparia. Näin on!
Olin ihastunut. Rakastin häntä.
Halusin naimisiin. Nimeä en muista, mutta rakastin häntä. Halusin alttarille.
Mutta yllättäen -
viikon päästä hän jätti minut noin vain.
Hän petti minua. Näin sen ämmän varpaat hänen läppärillään.
Hän löysi uuden ämmän, joka näemmä lakkasi kyntensä.
Joku Shellac-huora, geelilutka.
Vitun ämmä!
Sanoin kundille:
"Olen todella vihainen, mutta minähän saan pitää kengät."
Voitin 12 paria kenkiä.
Imin munaa kenkien eteen.
Hän sanoi, että kengät olivat hänen.
Hän otti kengät takaisin.
Olen vieläkin järkyttynyt.
Kuin olisin hyvästellyt lapseni:
"Hyvästi, Louis, Christian ja Yves Saint Laurent. Nähdään."
Mikä nauru.
En nähnyt kenkiä enää koskaan.
En koskaan. Olen vieläkin järkyttynyt.
Se suhde sekoitti minut.
Erottuaan tytöt hankkivat yleensä uusia vaatteita tai kampauksen.
Minun piti hankkia pedikyyri.
Laitoin kimalletta varpaisiin muistuttamaan, kuka olin.
Kiitos. Lähdin hänen elämästään uuteen suhteeseen.
Aloin chattailla yhdelle tyypille.
Hän on kuuluisa nykyään. Nyrkkeilijä.
Silloin hän ei ollut yhtä kuuluisa kuin minä -
ja nyt hän on vitun kuuluisa.
Juttu on näin. Otin häneltä suihin vuonna 2012.
Vuonna 2012 hän voitti kultaa olympialaisissa.
Se osoittaa...
Se osoittaa, että annan mestareiden suihinottoja.
Näin hoidan homman.
Hän ei ollut BJ. Jotain sinne päin.
Seuraava tyyppi oli valkoinen.
Tykkään. Valkoiset miehet ovat mahtavia.
Tykkään tietystä valkoisesta tyypistä. Kryptoniittini.
Tiedättehän sen tyypin, joka on aliravittu.
Aliravittu valkoinen mies, jolla on miesnuttura ja ukulele.
Pieni aliravittu valkoinen vegaani. Tykkään.
Keräilen kuin Pokémoneja. "Sainpas, Ian."
"Sainpas, Brian."
Löysin harvinaisen valkoisen miehen luonnosta.
Pikku vegaanin. Tosi harvinaisen. Sain hänet!
Hän oli ihana. Hänestä oli hienoa deittailla mustaa tyttöä.
Mutta hänellä vain oli musta tyttö -fetissi.
Tiesin sen, ja se oli ällöttävää.
Hän kutsui minua nubialaiseksi kuningattareksi.
Valkoiset miehet, älkää kutsuko meitä niin.
Mitä jos sanoisin sinua kaukasialaiseksi prinssiksi.
Nimesi on Steve. Sanon sinua Steveksi.
Stevellä oli mustan tytön fetissi, ja hän oli vähän pervo.
Hän oli vähän friikki.
Yhtenä päivänä hän tuli töistä.
Näin imitoin häntä.
"London?
Kuinka avomielinen olet?"
Siis mitä?
Hän kysyi: "Kuinka...
Kuinka avomielinen olet?"
Kerroin, että sain potkut pornokanavalta ja otin suihin kengistä.
"Olen niin avomielinen kuin voi olla.
Mitä ihmettä edes kysyt moista.
Olen helvetin avomielinen." Hän vastasi,
että meidän pitäisi roolileikkiä.
Hän kysyi, olinko roolileikkinyt.
Vastasin, etten ollut:
"Olen musta nainen. Roolini on jo tarpeeksi vaikea."
Olinko roolileikkinyt?
Mitä helvettiä tämä on?
Teeskennellyt jotain! Vitut siitä! Outoa.
Hän intti, että meidän pitäisi roolileikkiä -
Fifty Shades of Greytä.
Asiahan on näin.
En ole koskaan nähnyt sitä elokuvaa.
En ole lukenut kirjaa, koska olen parempi ihminen.
Me kaikki olemme sitä parempia ihmisiä. Kirja on kuraa.
Mutta olen seikkailunhaluinen. Pidän haasteista.
Joten suostuin kokeilemaan: "Mitä pitää tehdä? "
"Harrastamme seksiä elokuvan hahmoina.
Suostutko?"
Minä suostuin.
Hän eläytyi rooliinsa:
"Olen Christian Grey.
Olen valkoinen ja rikas mies. Saan satuttaa."
Se taitaa olla elokuvan lähtökohta.
Lähtökohta.
Minun piti näytellä leffan tyttöä,
jolla ei ole juurikaan luonnetta.
Olin vain...
"Hei!
Minäkin olen leffassa.
Hei. Olen vähän alkeellinen.
Minäpä tästä... Tässä minä olen.
Okei, mitä oikein teen?"
Hän vastasi, että panisimme hahmoissa.
"Eläydy hahmoon ja pane minua!"
"Selvä. Tästä tulee mahtavaa."
Hän pani minut makuulle sänkyyn ja kysyi, olenko valmis.
"Olen valmis. Kerron tästä kirjakerholleni, mahtavaa."
Hienoa!
Hän käski sulkea silmät. Suljin silmäni.
"Hengitä sisään ja ulos."
Sitten hän laski: "Yksi,
kaksi,
kolme.
Haen piiskan."
Sitten hän poistui.
Ehei! Minulle piiskaaminen -
kulttuurisesti -
ei pääty hyvin.
Minua ei ole piiskattu,
mutta ihan kuin olisin aina kantanut siitä arpia selässäni.
Kun valkoinen mies meni hakemaan piiskaa,
tajusin,
ettei se ollut Fifty Shades of Grey.
Se oli 12 Years A Slave.
Kundi -
ilmestyi piiskan kanssa.
Juoksin henkeni edestä!
Minä juoksin. Pakenin orjuutta.
Näin on. Pääsin pakoon.
Tulin kertomaan tarinani.
Orjamestaritapauksen jälkeen -
tajusin etsivän munaa vääristä paikoista.
Ei pitäisi jahdata orjuuttajamunaa. Kenenkään ei pitäisi.
Päätin olla etsimättä munaa.
Antaisin munan tulla luokseni.
Niinpä aloin tehdä stand up -komediaa.
Näin se menee.
Jos voitte katsoa rupatteluani 20 minuuttia, voitte panna minua.
Eikö totta. Joten päätin tehdä stand upia.
Aloin esiintyä Britanniassa.
Olin helvetin hauska.
Esiinnyin lähinnä valkoisille yleisöille, joilla oli hauskaa.
Jälkeenpäin valkoiset tulivat sanomaan:
"Olet hulvaton. Menisit Edinburghiin."
Selvä. "Olet hulvaton. Menisit Edinburghiin."
"Olet hauska. Mene Edinburghiin. "
Luulin sitä viharikokseksi. En tiennyt kaupungista.
Vastasin: "Mene itse Edinburghiin!
Olen Croydonista! Mene itse Edinburghiin!
Älä käske minun mennä Edinburghiin! Vitun rasisti!"
Kävi ilmi, että Edinburghissa on komediafestivaali.
Edinburghin komediafestivaali.
Menin sinne ja siellä tajusin,
että mieskoomikoita kohdellaan kuin jumalia.
Me naiset kohtelemme mieskoomikoita jumalina,
koska olemme ihan pihalla.
Näin mieskoomikoita lavalla,
ja tajusin, että naiset panevat hauskoja kundeja.
Ei tarvitse olla komea eikä varakas.
Naiset panevat, jos kundi on hauska.
Tajusin niistä koomikoista.
He kertoivat vitsejä,
ja yleisön naiset olivat seota.
Huusivat, nauroivat, pöyhivät pesäänsä. Sekosivat niiden miesten takia!
Koska kundit osasivat auttavasti havainnoida perheitään.
Ne koomikot jauhoivat paskaa lavalla.
Ja yleisön naiset olivat myytyjä!
Se ei toimi toisinpäin.
Naiskoomikot eivät pane malleja.
Deittihistoriani näyttää Uber-kuljettajien luettelolta.
En pääse panemaan malleja! Googleta suosikkimieskoomikkosi.
Nämä Davet ja Edit eivät pane Angie- ja Patty-nimisiä tyttöjä -
vaan Mimejä, Salanoita ja Kombuchoita.
Yliluonnollisia vehnäohran kyllästämiä ämmiä. Se ei ole reilua!
En pysty kilpailemaan.
Eikä tämä päde vain Britanniassa vaan kaikkialla.
Olen havainnut sen täällä USA:ssa.
Katsoin Saturday Night Liveä.
Aika spessu ohjelma. Tiedätteköhän sitä?
Tulee lauantai-iltaisin suorana.
Erityisyleisölle, teitä paremmalle.
Älymystön suosiossa.
Katsoin tätä Saturday Night Live -nimistä ohjelmaa,
jossa koomikot kertoivat vitsejä.
Siinä on yksi valkoinen kaveri, jota todellakin panisin.
Hän näyttää viehättävältä sekopäältä.
Hänen nimensä on Colin Jost.
Tietääkö kukaan? Colin Jost on upea.
Mikä leuka. Seksikäs kundi, vai mitä?
Näin hänet ja ajattelin, että voisin naida häntä.
Etsin hänen tietonsa. Googletin hänet ja etsin Instasta.
Hän on naimisissa Scarlett Johanssonin kanssa.
Tämä valkoinen keskivertomies on naimisissa Scarlett Johanssonin kanssa,
joka on USA:n kaunein aasialainen näyttelijä.
Epäreilua!
Ei ole reilua. En ollut uskoa sitä.
Katsokaa Pete Davidsonia, hitto vie.
Pani Ariana Grandea ja Kate Beckinsalea.
Samalla kun minä en ole tarpeeksi kuuma imeäkseni Larry Davidin munaa.
Hän estelisi, vaikka miten yrittäisin.
Epäreilua!
Tämä maailma ei ole reilu minulle.
En pärjää yliluonnollisille vehnäohran kyllästämille ämmille.
En ole yliluonnollinen vehnäohran kyllästymä. Olen -
vitsin ja ahterin kyllästymä. Yritän muokata itseäni,
treenata ja elää terveellisesti.
Pyrin terveelliseen elämään, mutten pysty,
koska olen täydellinen.
En pysty siihen, koska olen täydellinen.
Ei onnistu. Olen liian täydellinen.
Lihotessani lihoan vatsasta.
Kun googlaatte "onko London Hughes",
ensimmäinen ehdotus on "raskaana".
Äiti näytti. Se on totta.
Lihoan mahasta. Jotkut sanovat tätä ruokavauvaksi.
Minä en. Kutsun tätä varallisuudeksi.
Tämä on rikkautta. Minulla on varaa brunssiin.
Tämä on varakkuusmaha.
Henry VIII:lläkin oli. Voin hyvin.
Rikkautta. Cevichejä ja taco-tiistai.
Varallisuusvatsa.
Yritän kuntoilla.
Ystäväni kehotti edes yrittämään.
Minulla on yksi treeni-DVD. Laitan sen päälle -
ja se aineenvaihdunta-ämmä vain tuijottaa -
juuri kun on tullut syödyksi pizzaa ja muuta roskaa.
"Sitten treenataan!
Ja yksi."
Seuraan perässä. Kuntoilen.
Kymmenen minuutin jälkeen jatkan katselua istualtani.
Se voisi yhtä hyvin olla jokin fantasialeffa,
mitä ei ikinä tapahtuisi tosielämässä.
Fantasiaa. Liikunta on perseestä.
Liiku tavoitteellisesti! Juuri niin.
Juokse ylös ja alas tavoitteellisesti.
Treenaa, kuntoile, hölkkää.
Juokse? Maratoneja? Vitut etenemisestä!
Valkoinen etuoikeus etenee, vaikka kukaan ei jahtaa!
"Minä etenen, vaikken ole vaarassa.
Hölkkään ja juoksen. En ole vaarassa.
Takanani ei ole ketään.
Ei poliisia, ei ketään. Juoksen ihan huvikseni."
Ja vitut!
Vitun valkoinen etuoikeus! Vihaan sitä!
Eli komedian maailmassa -
en voi naida koomikoita, koska en ole tarpeeksi kuuma.
En ole tarpeeksi kuuma edes Mr. Beanille.
Kuulostaa vitsiltä, mutta se on totta.
Rowan Atkinson, joka esittää Mr. Beania, saa pesää.
Rowan Atkinson vei kaverini tyttöystävän. Tositarina.
Elämme maailmassa, jossa Mr. Bean voi viedä tyttösi.
Älytöntä!
Naiskoomikoilla on vaikeaa. Kukaan ei puhu siitä.
Minulla on vaikeaa,
koska en ole tarpeeksi kuuma nussimaan mieskoomikoita.
En ole tarpeeksi kuuma,
mutta olen teidän tavismiesten yläpuolella.
Mitä pitäisi tehdä?
Olen tavisten yläpuolella,
mutta yritän naida taviksia ainakin kerran viikossa.
Yhteisöä pitää auttaa.
Yritän kantaa korteni kekoon.
Naiset, pankaa taviksia. Yrittäkää.
Tavisten hässiminen on vaikeaa, koska he eivät ymmärrä nerouttani.
Olen komediakuningatar, sinä toimistorotta. Elän täysillä. Et tajua.
Yritin panna yhtä tavista. Näin se meni.
Tiedättehän, kun olette panopuuhissa.
Pano on päättynyt, mutta jotenkin kundi on yhä paikalla.
Hän möllöttää, eikä maksa vuokraa.
Hän on yhä sängyssä.
Nait kundia jo. Se on ohi. Hän on yhä paikalla.
Nussin sitä kundia. Hän jäi möllöttämään.
Olin potkaista hänet ulos talostani,
koska minun piti pieraista.
Miehet, kun lähdette, me pieraisemme.
Se pieru on pitkä ja hengellinen.
Seurustelu sekoittaa koko suoliston.
Pidättelemme alkudrinkeistä lähtien. Minun piti pieraista.
Kundi makasi sängyssäni, eikä maksanut vuokraa.
Seksikään ei ollut hyvää,
koska hän ei hoidellut alapäätäni kunnolla.
Hän antoi suuseksiä, mutta ei kunnolla.
Halusin hänen käyvän kimppuun.
Koko suun täydeltä.
Vaan niin ei käynyt. Ei.
Halusin täyshoidon.
En saanut sitä.
Hän ei kunnioittanut alapäätäni.
Hän käsitteli sitä kuin battlea pelkäävä räppäri.
Oletko tosissasi?
Mitä vittua tämä on?
Odotin syvää sukellusta, Nemon etsintää.
Etsi Nemoni!
Sukella syvälle!
Ui siinä!
Tee helvetin muistoja.
Älä käsittele sitä kuin battlea pelkäävä räppäri.
Miehet, antaa kuulua.
Miehet, te olette surkeita!
Niin olette. Täyttä kuraa.
Luulette osaavanne hoidella naisia, mutta ette osaa.
Miehet ovat surkeita suuseksissä. Se ei ole syytänne.
Yhteiskunta on päästänyt teidät vähällä.
Lapsesta asti naisia kehotetaan kasvamaan ja imemään munaa.
Naisina tiedämme sen.
Kasvamme ja imemme munaa.
Se näkyy kaikkialla, biiseissä, elokuvissa, populaarikulttuurissa.
Se on kasvojemme edessä.
Tiedämme, että jossain vaiheessa pitää imeä munaa.
Meidän pitää harjoitella.
Olemme harjoitelleet. Hetken koittaessa tiedämme, mitä tehdä.
Miehille ei sanota niin.
Naisten nuolemista ei ole normalisoitu mutta miesten on.
Se on naurettavaa.
En kestä sitä. Totta se on.
Haluan kasvoilla istumisesta yhtä normaalia kuin suihinotosta.
Kuvitelkaa, että katsotte elokuvaa.
Yhtäkkiä näette auton ajavan pitkällä hiekkatiellä.
Kundi ajaa autoa hiekkatietä pitkin:
"Olen elokuvassa ja ajan autoa."
Sitten yhtäkkiä tyttö ilmestyy hänen haarovälistään:
"Imin tässä jäbän mulkkua." Ketään ei hetkauta.
Koskaan ei näe naiskuskia...
Kundi ilmestyy haarovälistä...
Naama hikisenä, käsi naamallaan.
Sitä ei näe.
Sitä ei ole normalisoitu. Naamalla istuminen kunniaan.
Haluan mennä ulos perjantai-iltana näkemättä suihinottoja kujalla.
Haluan nähdä tyttöjen istuvan naamoilla.
Tekstaamassa kavereilleen: "Tulen, kun tulen. Okei?
Pari minuuttia vielä."
"Ei hampaita!" Sitä minä haluan.
Naamalla istumisesta pitää tehdä arkista.
Haluan nähdä tytön pysäköidyn auton takana näin,
ilman että oletan hänen pissaavan.
Hän istuu naamalla!
Haluan käyttää sitä viestinnän muotona.
Kundi sanoo: "Terve!" Vastaan: "Ole hiljaa! Istun naamalle."
Sellaisen tulevaisuuden minä haluan.
Sellaisen Brexitin haluan.
Näin on. Naamalla istumista!
Se on minun manifestini.
Makasin kundin kanssa. Yhtä kuraa, teeskentelin orkun,
hän kämmäsi suuseksissä, norkoili maksamatta vuokraa, pieretti.
Hän oli sängyssä -
ja halusi ryhtyä petipuheisiin.
Petipuheet toimivat vain, jos kundista tykkää.
Muuten se on puhetta kuumalla hengityksellä.
Hän halusi hönkäillä sängyssäni maksamatta vuokraa.
Hän änkytti…
"Mitä sanoitkaan tekeväsi?"
Sanoin olevani koomikko.
"Ai, luulin sinun vitsailevan."
"Vitsailen vain rahaa vastaan."
Olenhan koomikko.
Hän sanoi, mitä tavikset aina sanovat, kun kerron olevani koomikko.
He sanovat aina:
"Ethän kerro minusta vitsiä."
Sinusta vitsiä?
Luuletko, ettei minulla ole tarpeeksi vitsejä itsestäni.
Olen nainen. Vitsin aiheita piisaa.
Palkkaeriarvoisuus,
hullut kauneusihanteet.
Kiitos. Niin. Se on perseestä.
Voin vitsailla, että joka päivä tiedostan raiskausuhan,
mutta astun ulos, koska olen seikkailunhaluinen.
Ja sinäkö luulet, että vitsailisin sinusta?
Minä, London Hughes, komedian kuningatar vitsailisin sinusta?
Vitsailit tarjoilijalle haluavasi pihvisi kypsennettynä -
ja hörötit niin, että kuolasit mojitooni!
Vitsailisinko sinusta?
No, kyllä. Sitten julkaisen Netflixissä!
Ja sori, pieraisin juuri.
En nähnyt häntä enää.
Mokoma pierettävä lusmu.
Hänen ja hajun hälvettyä mietin elämääni.
Olen jahdannut kullia pitkään.
Kaksitoista pitkää vuotta.
Erilaisia mulkkuja. Mustia, valkoisia, nuoria, vanhoja.
Kaikenlaisia mulkkuja. Rikkaita, köyhiä, kuninkaallisia.
Kuninkaallinen mulkku, oikeasti. No, tavallaan.
Tein yhden keikan, ja prinssi Charles oli yleisössä.
Sen jälkeen hän tuli sanomaan, että olin liian nätti koomikoksi.
Kohteliaisuus vai loukkaus?
Sama se. Tuleva kuningas pitää minua kuumana.
Olisin ottanut suihin, ellei Camilla olisi ollut siellä.
Olisin niiannut: "Aateloi minut."
Hankkinut Meghan Marklen rahaa.
Olisin tehnyt sen!
Musta prinsessa, olisin tehnyt sen.
Melkein panin prinssiä.
Olen pannut rikkaita ja köyhiä munia.
Yksi kulli muutti koko elämäni.
Kerron teille siitä.
Se oli minulle tosi tärkeä. Minäpä kerron.
Tein hiljattain yhden sellaisen Facebook-testin,
jossa vastataan kysymyksiin, ja se kertoo, kuka olen.
Tiedättekö testit?
Tein sellaisen. Näemmä olen keskiluokkainen valkoinen mies.
Niinpä minun pitäisi naida keskiluokkaisia valkoisia miehiä.
Heitä pitäisi löytää ensin. Kerron, missä he ovat.
Kaikki ovat Westfieldin ostoskeskuksessa.
Mene ostarille ja kävele ympäriinsä.
Valkoinen porvari tulee luokse vaikka vain kysyäkseen vaatteen kokoa.
Yksi tyyppi tuli luokseni.
Hän tervehti, ja tervehdin takaisin.
Hän oli sijoituspankkiiri.
En tiedä, mikä se on.
Mutta kuulostaa rahalta.
"Osaat numerot. Ottaisit minunkin."
Se toimi.
Vaihdoimme numeroita.
Hän halusi viedä minut treffeille seuraavana päivänä.
Hän haki minut kotoa.
Minulla oli kiva asunto Chelseassa. Olin rikas Lontoossa.
Hän pysähtyi taloni eteen... Ferrarilla!
Oikealla, eikä millään avainperäautolla.
En ollut koskaan nähnyt oikeaa Ferraria.
Hän pysähtyi ikkunat auki, musiikki kailotti.
Naapurini kummastelivat: "Kuka tuo on?"
"Haista paska. Se ei ole Uberisi. Se on minulle."
"Kuka se on?" "Hanki elämä."
Tulin ulos: "Voi luoja, Ferrari!"
Nousin kyytiin, ja me vain ajelimme.
Se oli ihanaa. Aurinko paistoi.
Vuoden kuumimpana päivänä.
Ajelimme Ferrarilla. Nautin täysillä.
Musiikki soi, ja tunsin olevani musiikkivideossa.
Innostuin liikaa. Hän käski minut pois takakontista.
Sori, twerkkasin siellä.
Palasin eteen ja kysyin, minne olimme menossa.
Hän sanoi, että menisimme Hyde Parkiin piknikille.
Se on kaunis puisto Lontoon keskustassa.
Jes! Puistopiknikille!
Vuoden kuumimpana päivänä vitun Ferrarilla.
Hän ajoi minut keskustaan.
Hän maksoi pysäköinnistä Lontoon keskustassa.
Kallista lystiä.
Hän maksoi pysäköinnistä. Etsimme paikan puistosta.
Hän teki näin. Tämä ei ole muna vaan matto.
Hän laski maton ja otti piknik-korin esiin.
Olin innoissani.
Hän avasi piknik-korin,
ja se oli täynnä kallista ruokaa.
Se oli jotain luomuruokaa.
Söin ylemmän keskiluokan mansikoita,
juustoa valkoisten tyttöjen nimillä kuten brietä.
Olin onnistunut elämässä.
Söin brie-juustoa ja nautin elämästä.
Ajattelin vain, että halusin naida häntä puistossa.
En halunnut muuta. Naida kundia puistossa.
Kunpa hän ei sanoisi mitään tyhmää, koska mehän panemme.
Mietin, miten panisin häntä.
Missä kulmassa, Kama Sutraa, kaikkea sitä.
Hän tekisi juttunsa, ja siitä tulee mahtavaa.
Harrastaisimme kaikkien aikojen puistoseksiä.
Sitten yhtäkkiä homma kusi.
Hän alkoi aivastaa.
Allergiat ovat totta, joten annoin allergialääkettä -
ja käskin olla hiljaa, ettei tunnelma lässähdä.
Aivastelu jatkui.
Kysyin, oliko hän kunnossa.
Aivastelu vain jatkui.
Yhtäkkiä hän kalpeni.
Hän oli valkoinen eli sitä kalpeammaksi.
Hän oli kalpea.
Hän alkoi liikkua näin.
Hän näytti voivan pahoin, ja hänen kätensä alkoi täristä.
"Oletko kunnossa?" "Kaikki hyvin." Tosi korkealla äänellä.
Hän aivasteli ja väitti olevansa kunnossa.
Sanoin, ettei hän näytä kovin hyvältä.
Hän oksensi päälleen ja sammui.
Juttu on näin.
Olen musta tyttö.
Hän puolikuollut valkoinen.
Olimme puistossa.
Olen nähnyt elokuvan. Tämä ei pääty hyvin osaltani.
Yritin saada hänet ylös.
Hän oli välillä tajuissaan: "Voi luoja. Olen pahoillani."
Kysyin, mitä hemmettiä hän touhusi. "Anteeksi."
Olin aikeissa lähteä. "Ei, älä lähde."
"Soitanko poliisille, ambulanssin?"
"Ei. Jos soitat ambulanssin, töissä saadaan selville, ja saan potkut.
"Mitä haluat minulta? Mikä sinulla on?"
Hän sanoi, että kaikki hyvin.
"Voi luoja! Ei hätää.
Olen vain -
metadonilaskuissa."
Metadonilaskuissa.
En juuri piittaa huumeista.
Nuuskin vain Vicks VapoRubia.
En siis tiennyt, mitä metadonilaskut tarkoittivat.
Metadoni on lääke, jolla hoidetaan heroiiniriippuvaisia.
Olin löytänyt toipuvan heroiiniriippuvaisen sijoituspankkiirin.
Nyt aioin naida häntä puistossa.
Mikä sattuma!
Se oli ihan liikaa. Olen nähnyt Wolf of Wall Streetin. Vitut siitä.
Hän aneli minulta apua. Sanoin, etten pysty.
En ollut hereillä hengenpelastuskoulussa.
En tiennyt, mitä tehdä. En tiennyt asentoja.
Osasin tarjota vain koira-asentoa.
Voisin istua naamalla.
Hän aneli apua.
"Mitä voin auttaa?"
"Sinun pitää -
ajaa minut kotiin."
"Ajaa... Ferraria?"
"Niin, osaatko ajaa?" "Olen pelannut Mario Kartia.
Eiköhän se onnistu."
Hän sanoi asuvansa 10 minuutin päässä Pimlicossa.
"Aja minut kotiin. Siihen ei mene kauan."
Suostuin.
Survoin puolikuolleen valkoisen tyypin Ferrariin.
Nousin kyytiin.
Tiesin, että se oli hätätilanne, mutta ajoin niin hitaasti kuin voin,
koska porukan piti nähdä minut Ferrarissa.
Juuri niin!
Tein sen.
Puolikuollut valkoinen mies kyydissä, mutta olin Ferrarissa.
Menin pitkää reittiä. Osuimme ruuhkaan. Se tuntui paraatilta.
Älkää piitatko puolikuolleesta valkoisesta. Tämä on Ferrari.
Matka kesti neljä ja puoli tuntia.
Neljä ja puoli tuntia.
Saavuimme talolle. Autoin hänet ylös. Hän kapusi portaat.
Mieletön talo, helposti seitsemän milliä.
Vitusti rahaa. Kävelin ympäri taloa.
Jos hän kuolisi, ehkä hänellä oli testamentti. Jotain hyvää siinäkin.
Hän meni suoraan kylppäriin ja sulki oven. Olin ulkona -
ja yritin olla varastamatta.
Viiden minuutin päästä hän tuli vessasta ulos muina miehinä.
"Olet erityinen."
Mietin, mitä vittua.
"Olet erityinen. Anteeksi kommellusta."
"Kommellusta?
Olin joutua Lain nimessä -jaksoon. Mitä ihmeen kommellusta?"
"Rauhoitu." "Enkä rauhoitu.
Söin brie-juustoa ja hetkessä ajoin sinua puolikuolleena kotiin.
Olet elossa! Kiva! Mitä vittua?"
"Relaa. Olet ihan liikaa."
Ihan liikaa.
"Jatketaan siitä, mihin jäätiin."
Hän alkoi suudella kaulaani.
Vaginani jätti ruumiini.
Hyvästi.
Se oli kehon ulkopuolinen kokemus. Voi luoja.
Kaveri luuli vieläkin voivansa naida minua.
Saisinpa vähän keskivertomiehen itseluottamusta.
Voi luoja.
Kelasin mielessäni,
että olin 31-vuotias sinkku,
mutta ainakaan en ollut se luuseri.
Jos hän sai yhä naisia, ongelma ei ollut minussa.
Ehkä olin hänelle liikaa,
mutta se johtui siitä, ettei hän ollut tarpeeksi.
Vai mitä?
Naiset…
Näin ihan uuden horisontin. Horo-sontin.
Horo-sontin.
Ensimmäistä kertaa elämässäni en halunnut naida häntä.
Mieleni oli auki, mutta vaginani oli kiinni.
En halunnut naida häntä. Oli hyvä olo. "Olen tätä parempi.
Olen vitun kuningatar. En tarvitse tätä. Olen London Hughes ja pärjään yksin."
Olin lähtövalmis.
Hän ei tiennyt valaistumisestani.
Hän rynkytti yhä jalkaani vasten -
kuin Louis C.K. pukuhuoneessa.
Rynkytti jalkaani.
Hän ei tiennyt valaistumisesta.
Irtauduin syleilystä ja käskin lopettaa.
Tömistelin ulos tuhansien kohtalon lasten voimalla.
Hän juoksi perääni: "Eikö pannakaan?" "Ei!"
"Anna kun annan edes taksirahaa kotimatkaan."
Hyvä on.
Hän antoi 300 puntaa kymmenen minuutin matkaan Chelseaan.
Naiset ja herrat,
katsoin rahoja -
ja tein, mitä itseään kunnioittava -
feministi ja komedian kuningatar -ikoni -
London Hughes tekisi.
Istuin hänen naamallaan ja ostin kenkiä.
Kiitos!
Voi luoja!
Kiitos paljon.
Ohjelma oli To Catch a Dick.
Kiitos.
Olette olleet mahtavia.
Kaikki, mitä sanoin lavalla, on täysin totta.
Joten miehet, jos yhä haluatte panna, pistäkää viestiä.
Jahtaan munaa.
Kiitos!
Olen loppu!
Kiitos!
Olette erityisiä.
Kiitos paljon.
Naamalla istumista.
Kiitos paljon.
Älkää lopettako!
Voihan helvetti!
"London?"
ERITYISKIITOKSET PANOKAMUILLENI:
Tekstitys: Tiina Valjanen