Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Hei!
Er det noen der?
Herregud...
Ta hånden min.
Strekk deg.
Greit.
Prøv igjen.
Kom igjen!
Jeg skal skaffe hjelp.
30 ÅR SENERE
Børst det av.
Morn, folkens.
På tide å gå ut og bli kvitt alt det unødvendige.
Dere vet hva jeg mener.
Akkurat som det står i reglene.
Følg meg.
All elektronikk, takk!
-Julek Rosiejka. -Stav det.
R-O-S-I-E-J-K-A.
Bare tuller.
-Sokołowski. -Som pølsemerket jeg ikke liker.
-Neste! -Kowalczyk.
-Takk. -Czajka.
Fort! Vi har ting å gjøre.
Vent!
Og nettbrettet. Kom igjen. Raska på.
-Og om det blir borte? -Stikk av.
Aniela Turek.
-Vent! -Aniela Turek.
-Jeg tar den. -Sånn.
Wójcik.
-Opp med farten! Navn? -Wrońska.
Hvorfor er du trist? Du er på leir.
-Zosia Wolska. -Enda en.
Ta bagasjen deres og samle dere her!
Kom igjen, kompis.
-Neste. -Ta bagasjen deres fra bussen!
Raska på! Opp med farten!
Noen av dere er her for andre eller til og med tredje gang.
Robert.
Ikke overraskende.
Men jeg blir glad.
Dere vet at det er verdt det, og at det er moro.
Jeg vil at leiren skal være en slags ferie for dere.
Vi skal ha det moro, få nye venner
og nyte naturen mens vi håndterer problemene våre.
Hvorfor er dere her?
Fordi dere er avhengige av smarttelefonene og laptopene deres.
Av elektronikk, av teknologi.
Er det så vanskelig å være offline?
Leiren skal vise at i tillegg til å være lett,
er det flott, hyggelig og fantastisk.
Dere skal lære nye ferdigheter. Dere skal gjenoppdage dere selv.
Hjertelig velkommen
til Adrenalin, vår offline overlevelses- og turleir.
Bravo!
-Vær så god. -Trekk et tall.
Kom igjen.
Tallene representerer forskjellige grupper.
-Hvilken er best? -Hver gruppe har forskjellige oppgaver,
men vi har ett felles mål...
Eventyr!
Dere skal være ute i villmarken, på egen hånd.
Borte fra sivilisasjonen.
-Jeg er også fire. -Møte villmarkens farer
hvert skritt på veien.
Dere skal møte ville dyr. Kanskje til og med lokale gærninger.
En uke med eventyr, moro og mange muligheter.
Og alt foregår offline.
Adrenalin!
Den er ustemt. Se på den.
Robert.
-Kun sennep. -Har vi veganske pølser?
Faen. Jeg spiser ikke kjøtt!
Alt i orden.
Spill.
-Med sennep. -Ketsjup og sennep til meg.
-Liten eller stor pølse? -Stor.
La oss synge sammen.
-Ketsjup, sennep? -Sennep.
Dere kan denne.
-Med eller uten brød? -Med.
-Bli med. -Med brød.
En uke uten Instagram er veldig kult.
Dere får ikke oppdateringer
om dem som er i New York, på Bali, i Sri Lanka,
hvem som løper maraton,
hvem som spiser kveite med soltørkede tomater og grønn paprika.
Jeg føler meg dum av det, for jeg løper bare
når heisen er i ustand, og jeg blir hjemme og spiser pasta med ketsjup.
Og her vet dere ingenting. Ren renselse.
Hei.
Ewa, kom igjen!
Følg med, leirdeltakere.
Femten minutter til lyset slukkes.
ADRENALIN OFFLINE TURLEIR
Våkne!
-Det varme vannet er på! -Kommer!
Det er dopapiret mitt!
HERRETOALETT
Herre Gud, jeg ber Deg,
gjennom den velsignede jomfru og de hellige engler,
gi oss viljen til å jage bort ondskap
fra de unge hjerter som er avhengige av farlig teknologi.
Gjennom Herren Jesu pasjon, Hans hellige blod som Han spilte for oss,
gjennom Hans sår og Hans pine.
Jesus, send englene dine ned så de kan drive...
...sivilisasjonens onde krefter ned i helvetes dyp.
La Ditt rike komme inn i dine tjeneres hjerter
og spar dem for deres onde avhengigheter.
Hei!
Jeg er Iza, gruppelederen deres.
Jenter, er det bekvemt?
Takk.
Vi skal på en tredagers fottur. Det er litt av en tur,
så hold dere i nærheten. Gjør en innsats, hold følge, og ingen sakker akterut.
Er det klart?
Hvem er den treigeste i gruppen?
Og hvorfor ser alle på... Hva heter du?
-Julek. -Julek?
Dere skal se han overrasker dere. Da går vi!
Hei sann.
Smykket ditt ligner T-800.
Unnskyld?
T-800. Arnold fra Terminator?
Nei, det er bare et familieminne.
Men det ligner faktisk T-800. Og du ligner litt på Sarah Connor.
Var hun ikke blond?
Ansiktet ditt.
"Jeg er en kybernetisk organisme. Oppdraget mitt er å beskytte deg."
"Jeg kommer tilbake."
-Driver du med sport? -Niks.
-Gjør du? -Du vet...
-Ikke noe særlig. -Men det ser ut som du er i form.
Du vet...
På fritiden...
Akkurat!
Treningssenter og basseng hver dag og maraton i helgen?
Ja.
Litt svømming, litt sykling.
Daniel?
Hva er det?
-Liker du selfier? -Herregud!
Hva er det?
Liker du å ta selfier?
-Dra til helvete. -Du gjør vel det?
-Barberer du leggene også? -Bartek, la ham være.
-Daniel? -Jeg kan barbere dine.
Syklister barberer seg. Kanskje du er proff.
-Bartek! -Kanskje du liker å suge kuk.
Herregud... Bartek!
-Er du sprø? -Hva var det?
Alt i orden? Du er ikke noe bedre enn ham.
Greit...
Greit. La oss rense det.
Sånn... Det holder.
Gi meg to stykker.
Ikke så pratsom nå, hva?
Greit.
Og nå...
Jeg har ikke saks.
Ferdig. Kom igjen.
Kan du reise deg?
-Beklager. -Jeg ble revet med.
Kan jeg gå og tisse?
Kjapp deg.
Vi gjør oss klare.
På med ryggsekkene.
Hjelp meg.
Helvete!
Faen ta!
Helvete.
Kom hit!
-Jegere? -Niks.
Ikke jegere.
En kjøtteter.
En stor en.
Femten tusen mennesker forsvinner i Polen hvert år,
en tredjedel i skogen.
-Vi kan bli en del av statistikken. -Det er ikke morsomt.
Er det første gang du er i en skog?
-Slapp av. -Det stemmer.
Dyr angriper ikke uten grunn. Og Tuptuś beskytter oss.
Vi går videre!
Hjorten var spesiell, ikke sant?
Har du sett En amerikansk varulv i London?
Den er sånn:
To menn er på fottur i skogen, akkurat som vi er nå.
De går og hører en slags knurring.
Som en hund eller en hare eller en ulv.
De ignorerer det og går videre.
Og der er knurringen igjen. Den sirkler liksom rundt dem.
De fortsetter å gå, og én av dem blir angrepet!
Armen hans blir bitt av...
Daniel?
-Ja? -Jeg vet ikke hvordan jeg gjør det.
Kanskje sånn?
Jeg gjør det.
Jeg må bade. Jeg føler meg ekkel etter gåingen.
Julek, hvorfor er du her?
-Spill. -Dataspill?
Konsollspill også.
Fortsett, Julek.
Alle deler.
Fortsett.
Jeg spiller spill.
Jeg er den nest beste spilleren i Polen.
Jeg strømmer og har en YouTube-kanal.
-Skulle fly til... -Hvor mange abonnenter?
-...Korea på mesterskap, men... -Hvor mange abonnenter?
-Jeg har også en kanal. -Akkurat 900 334.
Og du?
-Mer eller mindre det samme. -Julek, fortsett.
Du nevnte Korea.
Jeg skulle delta i mesterskapet,
men foreldrene mine tok fra meg Internett og sendte meg hit.
-På prøve. -Det er leirer i Korea også.
Vits.
Du kan vinne en halv million dollar.
Så du sluttet på skolen fordi...
...du var for mye på nett.
Hvem andre hadde sånne problemer på skolen?
Ingen.
Akkurat som jeg trodde. Og jeg hørte at alle hadde det.
Det er Zosias tur.
Zosia Wolska.
Hva har vi her?
Zosia.
Zosia...
Vi venter med det til i morgen.
Eller når du vil. Greit?
-Hørte dere det? -Hva er det?
Det er noe der ute.
Sitt!
Bli her.
Iza?
-Ja? -Vær forsiktig.
God idé.
For en skjønning.
En liten rev.
Dere skulle ha sett ham. Nok for i dag.
-Dere dreit i buksene... -Sengetid!
Puffeti-puff.
Det var bedre.
Herregud.
Prøver du å gi meg hjerteinfarkt?
Jeg får ikke sove med all støyen.
Hvilken støy?
Alle de gresshoppene, uglene,
flåttene og alt det der.
-Hva med deg? -Slapper bare av.
Ser det. Gi meg en blås.
Røyker du?
Vi har like navn.
Har vi?
Daniel, Aniela. Legg til en D, ta bort A-en.
Sammentreff? Tror ikke det. Har du kjæreste?
Nei. Ja, mener jeg.
Noen ganger. Du vet hvordan det er.
Nei.
Tja...
Jeg dater mange. Kommer an på dagen.
Jeg har også noe.
Vet du hva det er?
Nå?
-Hva betyr det? -Skal jeg hjelpe deg?
Nei. Det trengs ikke. Altså...
Nei.
Jeg trenger ikke hjelp.
Hva er galt?
Ingenting.
Er du homofil?
Nei.
Jeg bare...
Det er nervene.
Jeg vet ikke.
Nei.
Er du jomfru?
-Og du sa du hadde noen. -Jeg hadde det.
På Internett.
Så du har bare hatt kybersex?
Beklager.
I så fall kan du kalle meg "lærer".
Hvordan var det?
Jeg må sove.
Men vi gjør det vel igjen?
Vi får se. God natt!
Takk.
Vent.
La oss få den ut.
Ja vel.
Før jeg sovner.
Julek! Vekk Zosia og Daniel.
-Han er ikke her. -Hva mener du?
Han er ikke her. Han er ikke i teltet.
-Kanskje han barberer leggene. -Så hvor er han?
Har noen sett Daniel?
-Sa han at han gikk? -Hvordan skal jeg vite det?
-Hvem så ham sist? -Kanskje det har skjedd ham noe.
Greit. Hvem var den siste som så ham?
Jeg. Vi satt ved vannet sammen.
Og?
"Nå er jeg gravid."
Vis meg stedet.
Det er ikke mine.
-Hva mer gjorde dere to? -Ingenting.
-Dere må ha gjort noe. -Vi satt, vi pratet, jeg gikk og la meg.
Kult.
-Hva snakket dere om? -Bare stikk av.
-Hvorfor sier du det ikke? -Faen ta deg.
Hei!
Se.
Ser ut som blod.
-Det er digert. -Hva er det?
Blod.
Nei, det er...
-Hva? -Det er sikkert kvae.
-Kvae med den fargen? -Ja. Mange trær skiller ut safter.
Hva heter de?
-...fargen ligner... -De vokser ikke i Polen.
-Noen ganger, så. -Hvor da?
-Her. -Det er blod.
Nei. Det...
Ikke få panikk.
-Vi burde lete etter ham. -Eller dra tilbake.
Dra tilbake, så leter vi.
Vi stemmer. Jeg synes vi skal dra tilbake.
Ikke få panikk.
Bartek og Aniela blir her i tilfelle Daniel dukker opp.
Ikke gå noe sted. Forstått?
-Zosia og jeg leter. -Så vi skiller lag?
-Vi må. -Kan jeg si noe?
-Vær rask. -I skrekkfilmer
dør folk når gruppene deler seg.
-Julek, gi deg! -Slapp av.
Jeg hadde slappet mer av om vi ringte politiet.
Vi har ikke mobiler.
Om vi ikke finner ham på en time, drar vi tilbake til basen. Greit?
-Ja. -Kom igjen.
-Og hva med meg? -Jeg vet ikke... Bli.
Vent på politiet.
Så kjipt.
Daniel!
-Kan jeg si én ting til? -Nei!
I skrekkfilmer er det seks dødssynder.
Nysgjerrighet. "Lurer på hva som er der inne. Vi tar en titt."
Mistro.
"Det er bare fantasien min. Jeg trenger ikke være redd."
Selvtillit. "Jeg går inn. Hvorfor ikke?"
Det var nummer tre.
Nummer fire: Uattraktive mennesker overlever aldri.
Fem: sex.
Sex er en dødsdom.
Og seks: skille lag, akkurat som vi gjør nå.
La meg.
Takk.
Hva om de ikke kommer tilbake?
Hvorfor skulle de ikke det?
Aner ikke.
Hypotetisk sett.
Om vi blir igjen alene her...
...hva gjør du?
Hva er det?
Vi går inn.
-Men det er privat eiendom. -Julek!
Gi deg. Kanskje de har sett Daniel.
Jeg går ikke gjennom.
Hallo?
For et jævla rot.
Hallo?
God morgen!
Er det noen her?
Unnskyld meg.
Det er ingen her. Vi går tilbake.
-Hørte dere det? -Ja.
Hei, småen.
Vent...
Iza...
Zosia, vær forsiktig.
Herregud.
Det kommer noen!
Løp, for faen!
-Han kommer! -Gjem deg. Fort!
Det kommer noen, for faen!
Hysj!
Vær stille.
-Ro ned. Ta deg sammen. -Faen.
Fort.
-Kan ikke klatre! -Julek!
-Skynd deg! -Press deg gjennom.
Skynd deg!
Iza!
Løp!
Kom igjen, din kvisete idiot!
-Faen... -Iza?
Jeg visste at jeg var homofil.
Du bare føler det.
Men jeg må skjule det likevel.
Prøv å være homofil her i landet.
Det er kjipt.
-Ikke ta deg nær av det. -Seriøst?
Du er en grei, intelligent fyr.
Jeg blir også konstant satt merkelapp på.
En dum bimbo, en blondine.
Bare god nok til å knulle.
Men jeg ignorerer reglene, og jeg er fornøyd med det.
Men innerst inne skulle jeg ønske jeg kunne finne...
...ekte kjærlighet.
Helt ekte.
Jager han oss?
Hva nå?
Jeg vet ikke.
Spillet er slutt.
Hva skal vi gjøre?
Jævla lokalbefolkning. Polen "B". Hva er dette? Hva gjør jeg her?
Jeg sa vi ikke skulle gå hit.
-Men ingen hørte etter! Jeg vil hjem! -Julek!
Ta deg sammen.
Julek.
Det ordner seg. Bare ro deg ned.
-Vi bør hente Daniels mobil. -Nei, det gjør vi ikke.
Vær så snill.
Hør her. Dette gjør vi.
Vi går videre og finner hjelp.
Vi klarer dette.
Lover du?
Jeg lover.
Faren min er blind for alt.
Han vil heller tro at jeg er en høyreekstremist enn en soper.
Det er vel fantasien hans om meg.
Selv når jeg inviterer en kjæreste hjem...
...tror han det er en venn.
Om jeg tok på rumpa til en venn foran ham,
hadde han trodd... Jeg vet ikke.
Han hadde tolket det som en macho avskjed.
Fyren er så jævla fjern.
Vi går tilbake til Aniela og Bartek, om de lever enda.
-Ikke si det! -Vi hadde ikke funnet dem.
Vi aner ikke hvor vi er. Vi løper rundt i ring.
Selv om tjukkasen ikke dreper oss, sulter vi i hjel.
Jeg ser ikke for meg at vi fisker, spiser mose, jakter eller plukker sopp.
-Stakkars Iza... -Hold kjeft!
Hallo?
Åpne!
God morgen. Kan du hjelpe oss?
Vennene våre er døde.
Det skjedde en ulykke. Vi trenger hjelp. Slipper du oss inn?
Døren!
Er det en telefon her? Vi må ringe.
Si hva som skjedde.
Vet ikke hvordan jeg skal si det. Det vil høres rart ut...
-Du kommer ikke til å tro oss. -Jeg har sett mye rart.
Vi fant en jævla diger mann, helt skeiv og deformert.
Han angrep oss, og så drepte han vennen og guiden vår.
Hva? "Drepte"?
Noe er jævlig galt, og folk dør.
Har du drukket? Tatt dop?
Nei.
Greit.
Ro deg ned.
Jeg kan ikke roe meg ned. Jeg må ringe politiet eller noen!
Ellers er vi fortapt.
Sett dere ned.
Jeg har ikke telefon.
Jeg har en mobil.
Men det er ikke dekning. Vi prøver fasttelefonen.
Ingen summetone.
Vi har hatt sterke uvær i det siste.
Kanskje vi bør gå til politiet sammen.
Men du hevder at folk blir drept.
Så er det trygt?
Ro deg ned.
Kom igjen.
Så så.
Hei igjen.
Jeg husker deg fra i fjor.
Jeg kjenner slike som deg.
Klengete.
Fristende.
Klar for å lokke andre til deg.
Du er litt som...
...pesten.
Vent her.
Herregud!
Dere vet ikke hvem dere har med å gjøre.
Jeg møtte dem for første gang for lenge siden.
Jeg har en suvenir fra det møtet.
Jeg har det til jeg dør.
"Dem"?
To stykker.
Hva?
Det var en gang en familie som bodde her i området.
En mor og to gutter. Tvillinger.
De var ganske fattige, men de var veldig glade i hverandre.
De var lykkelige.
Alt var fint helt til en skjebnesvanger ettermiddag.
"Det var en gang
i en dyster hytte
at det bodde en kjempestygg heks.
Hun spiste småjenter om morgenen
og hadde smågutter til middag.
Hun fløy på kosteskaftet sitt
til landsbyen og tilbake,
for å stikke lubne småbarn ned i den store sekken sin.
Men før de kom til gryta,
sang hun denne til alle sammen.
Ingen sover i skogen i natt
Ingen sover i skogen i natt!"
God natt.
God natt, mamma.
Ingen sover i skogen i natt
I Herrens navn...
Gutter?
Hun hadde sjokk.
Hun lenket dem fast og låste dem inn i kjelleren,
slik at ingen fant det ut.
Og så de aldri skulle slippe ut.
Årene gikk, og hun ga dem mat og skjulte dem.
Til hun gikk fra vettet.
Alle hadde blitt sprø.
Stakkars kvinne, uskyldig som et lam.
Rablende gal.
Vi må dra og hente hjelp.
Bli her om dere vil overleve.
Jeg har våpen og mat.
Skal vi bare vente?
-Kanskje det ikke er så dumt. -Dere kan gå.
Dere når nærmeste landsby om to dager.
Som dere vil.
Dere velger selv.
Kan ikke bare sitte her.
Vi henter mobilen til Daniel. Vi har ikke noe valg.
Zosia, vær forsiktig.
-Hva gjør han der nede? -Ligg unna!
-Er han der? -Hysj!
Ta deg sammen! Dette gjør vi.
-Vi venter på at han skal dra. -Hva om han blir en uke?
Har du en bedre idé?
Julek!
Jeg lager en lyd foran huset. Du går inn.
-Greit. -Jeg distraherer ham, du tar mobilen.
Greit.
Nei, vent!
-Hva om han jager deg? -Da løper jeg.
-Vi sees om et øyeblikk. -Julek...
...kan du løpe?
Zosia, det går vel bra?
Det går helt fint.
Greit.
Vent!
Ta denne. Bare i tilfelle.
Åpne, din tjukke drittsekk!
Hei!
Slipp henne!
Unnskyld.
Julek!
Faen!
Julek!
Vent. Jeg ringer etter hjelp. Bare vent. Det ordner seg.
Hva?
Jeg forstår ikke.
Jeg forstår ikke et ord.
Alt ordner seg.
Det går så fint.
Sarah Connor...
Det er ikke fra Terminator.
Det er kaptein Hvalross.
Jeg fant ham på sommerferie med foreldrene mine.
Søsteren min kalte ham kaptein Hvalross.
Få slutt på dette. Vær så snill.
Drep meg.
Nei. Jeg kan ikke.
Kom inn... din jævel.
Den forrige telefonen jeg fikk, var en fyr med panikk
som sa at en svart mann reparerte vannverket.
Eller at en kvinne kjørte buss.
En kvinne bak rattet?
En gang iblant skjer det noe alvorlig.
Jeg tar en full idiot i å kjøre.
Og det viser seg alltid at faren hans er en viktig mann.
Og jeg får masse problemer i stedet for en medalje.
Kjære betjent, dette er Polen, ikke Miami Vice.
Forrige gang jeg brukte pistol? På trening, i 1992.
Broren min var også politi,
men han sa "faen heller" og åpnet et verksted.
Det er bra, for jeg kan fikse bilen der. For egen regning.
Jeg søker hele tiden om en ny en... Ingenting.
Og sånn tjener jeg politiet.
Det jævla livet mitt går fra meg dag inn og dag ut.
Og jeg oppnår ingenting.
Akkurat.
Så... da går jeg.
Vi sees på tirsdag.
Takk, Janeczka.
237?
237, over.
Se etter Mariusz og broren hans.
Noen har sett dem i uniformer fra andre verdenskrig
mens de feirer Hitlers bursdag i skogen.
Over.
-Herregud! -Hjelp!
Hjelp meg!
-Vær så snill å hjelpe. -Barn...
Hva har skjedd? Hva er i veien?
Er du skadet?
Helvete!
Straks tilbake.
Betjent!
Du?
Går det bra?
Betjent!
Faen i helvete!
Slipp den! Politi!
Faen!
Nasjonalsangen.
Hvordan begynner den?
Gylne stråler gløder rundt oss
Den hvite ørnen flyr oppover
La oss løfte hodet i stolthet
Se emblemet, se korset!
Vi skal bygge et nytt Polen...
Vent. Her er det vanskelige.
Vi...
Nå?
Vi er fremtiden, vi er kjennen!
"Kjernen".
Gud, ære og fedreland!
-Enig. -Jeg elsker Polen.
Du.
Et villsvin?
Villsvin. Lys på det.
Tekst: Heidi Rabbevåg