Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
(Vana filmilindi sahin)
(Klaveri ja tšello kriipivad noodid)
♪ Värvisin...
♪ Silmi...
♪ Su jaoks, su jaoks, su jaoks... su jaoks
♪ Su jaoks, su jaoks
♪ Su jaoks
♪ Värvisin... silmi
♪ Su jaoks, su jaoks, su jaoks, su jaoks
♪ Su jaoks
♪ Su jaoks, su jaoks, su jaoks
♪ Su jaoks (vaikselt)
♪ Su jaoks
(harvad kalverinoodid hajuvad) (vana filmi sahin)
(kauge rongivile, venekeelne jutt)
Maria Dubrawska.
Poola kodanik. Istuge.
(uks prantsatab kinni)
Ma tulin Moskvasse Teaduste Akadeemia kutsel.
Olen kunstiajaloolane ja töötan... - Me teame, kelle heaks te töötate.
(pingeline muusika)
Ma ei mõista, kuidas see...
Feliks Kangur.
Eesti sõjaväeluure Nõukogude-suunalise osakonna ülem.
Koordineerib spioonide värbamist...
...ja siia saatmist.
(süngetele akordidele lisandub helgem tšellomeloodia)
(kauge kõuemüra)
(auto läheneb)
Mis lahti, Hannu?
Tuli äsja meie Moskva mehelt.
Mittekallaletungi-leping Saksamaa ja NSV Liidu vahel?
See on diplomaatidele mõeldud info.
Loe lõpuni.
Mida kuradit...
(pidulik puhkpillimuusika) (saksa- ja venekeelne kõnesumin)
Seltsimees Kostrov?
Kuidas on prantsuse keeles "kartulivabariik"?
"La République des pommes de terre", seltsimees saadik.
Vabandage hetkeks.
(naise kiljatused ja naer)
Ivan, kallis! Ei taha veel koju minna...
(ohvitser laseb vilet)
Mul on... (ohvitser köhatab)
Hädaolukord... - Mitte siin.
Teie naine äratab niigi tähelepanu.
Kohtumispaik B, täpselt tunni pärast.
(lüüriline salongimuusika, sumin)
Kiirsõnum Moskvast.
Härra saadik! Krüptogramm Berliinist.
HANNU: Salajane lisaprotokoll?
Hitler ja Stalin jagasid Ida-Euroopa pooleks.
Eesti ja Soome jäävad NSV Liidule.
Feliks, sõda Euroopas võib olla päevade küsimus.
(kauged kirikukellad, ärev muusika)
Paul Parik O2
(telefon heliseb)
(telefon kutsub)
(telefon heliseb)
DIKTOR: Kõnega esines Eesti Vabariigi president Konstantin Päts.
PÄTS: Meie oleme oma riigis rahulikult jälle ühe aasta mööda saatnud.
Sel ajal, kui terve maailm on ärevust täis olnud,
on meie väikene Eesti riik julge olnud oma puutumatuses.
(telefon kutsub)
(ärev muusika valjeneb üha)
(varesed kraaksuvad, kaugel haugub koer)
(pingeline muusika)
KOSTROV: Te peate mind kaitsma!
Te lubasite! Kaalul pole ainult minu,
vaid ka mu abikaasa elu!
Mis juhtus?
Teie nina all tegutseb topeltagent.
KOSTROV: Kõik! Ma võin olla juba paljastatud!
KOSTROV: GRU resident kandis saadikule ette. Ma kuulasin pealt.
Teie reetur on paanikas, sest ta ülemus on haisu ninna saanud.
Kas ta nime kuulsite?
KOSTROV: See oli mingi koodnimi...
Ma olin närvis.
Seepärast ei kuulnudki.
Vererõhk läheb üles.
Irvitate mu üle.
Seltsimees... vabandust, härra Kostrov.
Ainult mina ja kolonel Saar teame teie isikut...
Suflöör! - Suflöör?
Meelde tuli.
Nad ütlesid "Suflöör".
Tere. - Härra kolonel, meie Helsingi residendilt kapten Kangurilt.
Kutsuge major Kurg siia.
KURG: Ivan väidab, et meil luures on venelaste rott
koodnimetusega Suflöör.
Ja et ta on paanikas, sest tema ülemus on talle jälile saanud.
KURG: Ja samal ajal...
"kukub" meie Nõukogude-suunalise luure ülem Paul Parik trepist alla ja sureb.
KURG: Seoseid pole siin keeruline näha.
SAAR: Vabalt.
Sellised päevad nagu tänane on alati rasked.
KURG (mõttes): Suflöör ―
on keegi Pauli alluvatest. - SAAR (mõttes): Mitu alluvat tal oli?
KURG (mõttes): Viis.
Peeter Parik. Pauli noorem vend.
Johan Sõber.
Mattias Karits.
Jakob Jegorov.
Ja Andres Piirisild.
Keegi neist peab olema rott.
KURG: Kuni rotti ei ole tabatud, käskisin Pauli meestel nende op-id külmutada.
SAAR: Stalini-Hitleri salalepe võib iga hetk käiku minna.
Me ei tohi praegu pimedusse jääda.
Sel juhul hakkaks reetur meile
valeinformatsiooni edastama. See on veel ohtlikum.
Ametlik sisejuurdlus kestab nädalaid.
Aga Pauli jaoskonna endine ülem...
Feliks tunneb kahtlusaluseid nagu oma viit sõrme.
Laitmatu karjääriga ohvitser astub päevapealt ametist tagasi
ja palub ennast Helsingisse üle viia tühipaljaks residendiks.
Ja isegi kaks aastat hiljem me ei tea, miks.
Mis tegelikult juhtus?
Sellise kätte peaksime oma riigi saatuse usaldama.
(kirikukellad)
(ärev muusika)
KURG: Pane relv ära.
Ja istu. (ohkab)
KURG: Mina ei tea, Feliks, mis sul seal kahe aasta eest juhtus.
Võib-olla ei olegi see minu asi teada.
Aga sa nägid seda salaprotokolli!
Sõda on ukse ees.
Aga meie oleme roti tõttu informatsioonist ära lõigatud.
See on sinu võimalus, Feliks.
Võimalus uuesti jalule tõusta.
Reetur kinni püüda ja sõbra eest kätte maksta.
Lennuk läheb neljakümne minuti pärast.
Ja ära lase ennast paluda. Nii kõva mees sa ka ei ole.
(lootusrikas muusika, lennuki kauge hääl)
KURG: Mehed on kõik samad, sinu endised alluvad.
Ainult Pauli vend on hiljem juurde tulnud.
Keegi neist ei tohi teada, mis asja sa siin tegelikult ajad.
Paul juba koristati keset päeva ära.
Schnelli park ei jää Pauli koduteele.
Miks ta üldse sealtkaudu läks? - Selgitage välja.
Ja allikas, kes reeturi kohta koputas?
Ivan Kostrov, Nõukogude saatkonna number kaks.
Kuidas see õnnestus?
Tema naine armastab mängida, Ivan sattus rahahätta.
Hakkas oma saatkonna tagant varastama.
Miks sina temaga tegeled, mitte Pauli jaoskond?
Sina olid juba Helsingis ja Paul alles alustas...
Ivani kaudu on suuri asju tulnud.
SAAR: Mida teil selleks tööks vaja on?
FELIKS: Kõik paberid, mis Paulist maha jäid, toimikud, allikate nimed.
Üks kogenud spetsialist jälitamiseks ja varjatud sisenemiseks.
Korralik auto ja raha.
Turvakorter on kolmandal korrusel.
Ma tahan selle sinu Ivaniga kokku saada.
(eemal paugatab uks)
EDITH: Mul oli juba toit ahjus...
Paul helistas ja ütles, et ta peab kusagilt läbi minema.
Ta ei öelnud mulle, kust kohast.
Edith...
Anna andeks, et ma küsin. Oli ta purjus?
Ei.
Ta ei joonud viimasel ajal üldse.
Tõmbas ainult suitsu.
Hästi palju tõmbas.
Ma ütlesin veel talle, et sa rikud ära niiviisi oma tervise.
EDITH: Ma lähen teen kohvi.
EDITH: Sa homme matustele ikka tuled?
Jaa, muidugi. Sellepärast ma Tallinnasse tulingi.
FELIKS: Kas pärast õnnetust on keegi siin käinud?
FELIKS: Keegi Pauli jaoskonna meestest? EDITH: Ei.
EDITH: Või oota...
EDITH: Käis küll. See kena mees käis.
Leitnant Johan Sõber?
Jah, tema.
Tema ju tõigi mulle teate,
et Pauli...
Kõige jubedam on see, et ma teadsin.
Et ühel päeval see juhtub.
(kurb meloodia)
(köögist kostab kolistamist)
(püstoli vinnastamine)
(vene keeles): Ära liiguta! Kes sa selline oled?
Härra kapten! Nooremleitnant Otsing teatab teenistuskohta saabumisest.
Major saatis mind.
Major Kurge palun.
TELEFONIS: Ta on hetkel kinni. Kas soovite talle teate jätta?
Kuidas kurat sa sisse said?
Varjatud sisenemine, jälitus, pealtkuulamine.
FELIKS: Mis need on?
OTSING: Viie kahtlusaluse ohvitseri toimikud ja kapten Pariku dokumendid.
Kust sa pärit oled? - Kalamajast.
Väljaõpe? - Kalamaja.
Hiljem teenistus. Tänavalt sai parema ettevalmistuse.
Mis see tähendab? Käisid korterites sees?
(madal, ärev muusika)
Ljudmilla ei tule 6-nda hommikul Antoni juurde. Ta jäi haigeks.
OTSING: Kapten Parik tahtis kolmele oma jaoskonna mehele sisekontrolli kaela saata.
Otsis reeturit? - Jah, võib-olla.
Võib-olla lihtsalt rutiinne kontroll.
(ohkab sügavalt)
FELIKS: Peeter Parik, Pauli vend.
FELIKS: Johan Sõber. Tema käis Edithile Pauli surmast teatamas.
Tähendab, pääses korterisse.
Äkki ta tahtis oma jälgi hävitada?
FELIKS: Andres Piirisild.
Mis temaga on?
Tema on kommunistlikku paradiisi juba piisavalt nautinud.
Viimati jäi sinna liigagi kauaks.
FELIKS: Kaks aastat tagasi kukkus Moskvas sisse.
See tähendab kindlat surma.
Aga Andresel läks õnneks. Venelased olid nõus ta välja vahetama.
MARIA: Sellega lõpetan ülevaate religioossetest pilt-jutustustest
keskaegsetes Poola kirikutes ehk "vaese mehe piiblitest"...
Kindlasti külastan ka Pühavaimu kirikut siin Tallinnas,
mille rõdusid kaunistavad sarnased piiblistseenid.
Lõpetuseks tänan professorit
ja soovin head konverentsi jätku!
(salongimuusika)
VENE DIPLOMAAT: Oleme valmis vahetama Andres Piirisilla oma agendi vastu.
Umbes 10 päeva pärast.
Täpse aja ja koha teatan järgmisel nädalal.
Selge.
PROFESSOR: Tulen kohe tagasi.
Suurepärane ettekanne, preili.
Eriti lõpuosa.
Maria Dubrawska, Varssavi ülikoolist.
Feliks Kangur.
Samuti kunstiajaloolane? - Kunstihuviline.
Ja mis teid peamiselt huvitab?
Renessanss ja flaami primaadid.
Primitiivid.
FELIKS: Just.
Aga mõned kunstiajaloolased on ka huvitavad.
Preili Dubrawska. - Jah?
Te tõite mulle õnne.
Preili... Vabandust!
Auto ootab väljas, et teid hotelli viia.
Hotell Palace asub otse peaväljakul.
KOMANDÖR: Tuld!
Relvad laadida!
Tuld!
Relvad laadida!
Tuld!
(puhkpilliorkester mängib leinameloodiat)
(kirikukell lööb)
FELIKS: Tunnen kaasa.
FELIKS: Andres. - Tere, Feliks.
Sina saad aru, mis toimub? ― Mida sa silmas pead?
Pauli surm.
Kõigi meie operatsioonide külmutamine.
Praegusel ajal? Kurat võtaks, hulluks läks või?
Kurg teab, mis ta teeb.
Piiri taga toimub midagi, ma tunnen seda.
See tuli täna hommikul.
Minu kõige paremalt allikalt Leningradi sõjaväeringkonnas.
"Ljudmilla ei tule 6. hommikul Antoni juurde."
"Ta jäi haigeks."
Jäta kuupäev vahele, loe ainult sõnade esimesi tähti.
"Vulkaan". Mis see tähendab? - Ma ei tea.
Ilmselt mingi operatsiooni koodnimetus.
Kuidas Paul oli viimastel päevadel?
Närvis.
Mulle tundus, et tal on käsi kullas, võib-olla sellepärast.
Ta lasi mul Pihkva sõjaväeosa ohvitseride nimekirja hankida.
Misjaoks? ― Ma ei tea.
Minu teada ta ei rääkinud mitte kellelegi.
Mul oli tunne, et...
Võib-olla tekkis tal idee, kuidas Pühale Graalile ligi pääseda.
Pühale Graalile? - Punaarmee koodiraamat.
Sellega saaksime kogu nende salajast kommunikatsiooni jälgida.
SAAR: Operatsioon "Vulkaan".
KURG: Venelased võisid Andrese juba
Lefortovo vanglas oma konksu otsa saada.
Me ei tea, kelle laulu ta laulab.
Keskenduge oma ülesandele. Kogu masinavärk seisab teie taga.
SAAR: Annan teile kolm päev.
Mis kuradi asja Paul seal pargis ajas?
Punaarmee koodiraamat olnuks ideaalne peibutis,
millega ta sinna surmalõksu meelitada.
(unistav meloodia)
MARIA: Tule nüüd, kunstihuviline!
Restoran ei kao kuhugi.
"Pattulangemine"...
"Paradiisist väljaajamine"...
Tule.
"Juuda suudlus".
FELIKS: Reetur.
MARIA: See pole nii lihtne.
Juuda reetmiseta,
poleks Jeesust risti löödud ja inimkond jäänuks lunastamata.
Paljud kunstnikud on seda motiivi kasutanud...
Mida sa teed?
See on ju jumalakoda...
Mu isa oli pastor.
Tema õpetas, kuidas jumalat karta.
Kuidas?
Ei tohi liiga palju karta.
(lüüriline tšello, koori vokaliis)
(ragisevad raadiouudised, välisuks klõpsab kinni)
OTSING: Johan läks kodust liikvele. Õhk on puhas.
RAADIO: Ja nüüd ilmast. Kogu Euroopa on ulatusliku kõrgrõhkkonna mõju all...
OTSING: Kolis alles hiljuti siia majja. Maksis terve aasta üüri korraga ette.
(mühatab tunnustavalt)
(fotoaparaadi klõpsatus)
OTSING: Ma ei ole sellist summat käes hoidnudki.
Tal on külmutuskapp!
Soomes oli saadikul samasugune.
Lase fotod staabi laboris ära ilmutada.
Ja vaata see Valli 4 aadress üle.
Ma lähen räägin selle allikaga, kes roti kohta koputas.
(ärev muusika)
(kummivilin)
OTSING: Lubage, ma aitan.
(pingeline muusika)
LINDA: Väga hea, Ivan!
Jalad tööle! Just!
(aplaus)
LINDA: Sul läheb hästi! - Jah? - Jah.
KOSTROV: Vigu polnud? - Ei.
Mida teile, härra? - Midagi kraadiga.
Meil on alkoholivaba koht.
Tooge siis kraadiga limonaadi.
(aplaus)
LINDA: Valmis?
Nii on hästi.
KOSTROV: Sa ju tead ― ma olen väga liikuv.
(unistav muusika)
Mine homme?
Või ära minegi?
Olen seda juba...
...kolm päeva edasi lükanud...
Moskva konverentsi korraldajad on niigi närvis,
et viimasel minutil saabun.
Nädala pärast olen kodus tagasi.
Ei või olla!
Mul on just siis Varssavisse asja!
LINDA: ...sest sa ei hoia silmi pallil!
KOSTROV: Tead küll, kellel need on. - Lõpeta!
Homme samal ajal? - Jah, preili Linda.
Feliks. Teie uus kontakt.
Mida Suflöörist teada saite?
Rääkige, härra Kostrov.
Vesi saab otsa.
Teie kolleegi tapja varjab end veel Tallinnas.
Homme hommikul toimetatakse riigist välja.
Suflöör?
GRU eriüksuslane.
Tema teab, kes see teie reetur on.
Ta tappis Pauli Suflööri käsul.
Peidab end Kalamajas, Noole 36-4.
(sireen)
FELIKS: Jõudis meist ette.
Kes? - Rott.
FELIKS: Püüab oma jälgi hävitada.
(fotoaparaadi klõps)
Ma käisin seda Valli 4 aadressi vaatamas.
Kirjutasin elanike nimed üles.
Kaitsa, Tamm, Aasmäe... Kljukina...
Kostrov.
(eemalt kostab tantsumuusikat)
Ja seal ta oli, aadamaülikonnas...
Seisab seal keskel, laua peal, kõik plaksutavad...
Ümberringi lõbu ja naer.
Appi, ma jätsin sigaretid ostmata. Mine sa sisse juba.
(kauge naer, orkestrimuusika)
Tulid tantsuõhtule?
Käisite mul korteris sees? Feliks, kurat, mis toimub?
Võib-olla räägid.
Miks on sinul vene diplomaadi Ivan Kostrovi kodune aadress?
(õlalepatsutus)
Mitte Kostrov, vaid Kostrova.
Tatjana Kostrova. Ma pidin temaga natuke tutvust sobitama.
Kelle ülesandel? - Sa ei tunne Pauli varesejalgu ära või?
Tatjana on selle diplomaadi õnnetu abikaasa.
Tipsutab liiga palju. Õnnemängudes ka ei vea.
Paul arvas, et tal võiks vähemalt romantikas vedada.
Aga see jäi ära.
Major Kurg tõmbas sellele opile piduri peale.
Käskis Kostrovast eemale hoida. Ma ei tea, miks.
Oletame, et ma usun sind.
Aga sellisel juhul jääb ainult üks võimalus,
miks Paul kavatses sulle koerad kallale lasta.
Sisekontroll.
Jah?
Tundub, et allikatele mõeldud operatiivrahadest
on üht-teist kuskile kõrvale voolanud.
Kannad ette?
Mitte praegu.
Mul võib sind veel vaja minna.
TÜDRUK: Üks, kaks, kolm...
Neli, viis, kuus...
Seitse, kaheksa, üheksa, kümme!
Tulen!
(pingeline muusika)
AJALEHEPOISS: Sõda! Sõda!
AJALEHEPOISS: Saksa väed ületasid Poola piiri!
94 pommirünnakut Poola linnadele!
See kõne toimus 50 minuti eest.
EDIT: Pariku korter. - Edith, mina olen.
PEETER: Kuidas sul läheb?
Kapten Paul Pariku lesk ja noorem vend Peeter.
EDITH: Ma kogu aeg ootan, et Paul oleks jälle kodus.
(magnetofoni kerimine)
Edasi räägivad nad matusekuludest ja Peetri emast.
Aga see siin.
(lüliti klõps)
PEETER: Kas ma tohin natukeseks teie suvemajja minna?
Ma pean praegu üksi olema. Lihtsalt istun rannas, vaatan merd.
EDITH: Muidugi tohid, jah. Millal?
PEETER: Tulen kohe, võtan võtme.
See on esimene kord, kui keegi neist viiest kavatseb Tallinnast lahkuda.
(mootorpaat läheneb)
(pingeline muusika)
Seis, või ma lasen!
Pane relv ära, Peeter! Sa oled sisse piiratud!
HANNU: Ärge tulistage ― omad!
FELIKS: Mida kuradit sa mõtlesid, Hannu?!
HANNU: Mis ma siis tegema pidin?
Kadusid äkitselt Helsingist, Pauliga ei saanud ka ühendust...
Ma ei teadnud ju, et ta...
Siis tuli meelde,
et Pauli väikevend on ka teie mees.
Ja nüüd tuli üks...
pagana kiire asi.
Selline, mille peab isiklikult kohale tooma.
Mis asi?
Ühe meie allika memo Punaarmee invasiooni-plaani kohta.
Poola invasiooni? - Ei, sõbrake.
Eesti invasiooni.
Koodnimega "Vulkaan".
(ärev muusika)
See on ju täiemahuline sõda.
Mitmendat päeva koondavad vägesid meie piiri taha.
Meil on ju keegi, kes oleks pidanud selle info juba ammu ära tooma.
(telefon heliseb)
Jaa, Johan Sõber kuuleb.
FELIKS: Ära täna õhtuks kohtinguid planeeri.
Mul on sulle juba keegi välja vaadatud.
Kohe tulen, kullake, ema helistab.
Jaa? - Selle vene diplomaadi õnnetu abikaasa.
Tatjana Kostrova. Saadki temaga viimaks tuttavaks.
Hästi.
(kirkukell)
AJALEHEPOISS: Eriväljaanne!
Nõukogude Liit tungis samuti Poolasse!
Eriväljaanne!
(põnev muusika)
Tantsusaal on juba üle tunni aja avatud.
Tatjana!
FELIKS: Ära siis väga hoogu mine. Sobitad lihtsalt tutvust.
Kui hakkab tagasi tulema, teed korterisse kontrollkõne.
Et õhk oleks puhas.
Nüüd ei peaks enam kaua minema.
(ärev muusika)
Teie etteaste, härra spetsialist.
♪ Kas sa ka tead,
♪ Kui mitu pead
♪ Selle mängul pandiks on?
♪ Suur on su hoog
♪ Ja kindel soov.
♪ Kinni pead ta püüdma.
♪ Ära maga maha nüüd sa...
♪ Võimalust
♪ See saak on "oi" kui suur.
(seinakell lööb taamal)
(ärev vaikne muusika)
LINDA: Kogu aeg valetame.
Et keegi ometi teada ei saaks...
Millal see lõppeb?
Varsti. Kõik on peaaegu valmis.
Aitäh.
See pidi olema üllatus.
Šveits?
Asi läheb käest ära.
Eestis ja igal pool mujal.
Šveits on ainus turvaline koht.
Peida need ära.
KOSTROV: (heli kõrvaklappides) Sinu juures on ohutum.
LINDA: Millal me lähme?
KOSTROV: Varsti. Väga varsti.
KOSTROV: Korra jõuame veel, siis pean minema.
KOSTROV: Muidu võib mu naine koju jõuda...
KOSTROV: Aga mu tagantkäelöök on paranenud!
LINDA: Lollakas. KOSTROV: Mida?
LINDA: Lollakas
LINDA: Sa oled lollakas!
(ärev muusika)
(salongimuusika, sumin)
Olete võrratu tantsija. - Tänan.
Ma vist juba ütlesin seda?
Kadestan teie abikaasat,
tal on tohutult vedanud.
Minu abikaasa...
(ähvardav muusika)
Palun. - Suurepärane reaktsioon!
Kui ma ei suuda enam klaasigi hoida ― tähendab, on aeg koju minna.
See kurvastab mind.
Nägemist. - Head aega.
(ärev muusika)
SÕBER: Palun telefoni.
(vali tantsumuusika ja kilked)
(aplaus ja hõisked)
(naine karjatab)
(ärev muusika)
AGENT: Kapten Kostrov? Kas kõik on korras?
Seltsimees Zorin...
KURG: Mängurist koduperenaine.
Ja rahahädas diplomaat.
Kaks aastat petsid mind!
Mängisid abikaasasid. LAPS: Issi!
Sa tegid tossu!
Ei teinud! LAPS: Tegid küll!
Ise ütled, kes valetab, sellele kasvab saba taha!
NAINE: Kallikesed, lähme tuppa. Lähme!
Ma saan nüüd sellest lavastusest aru.
Nad lõid kaks kärbest ühe hoobiga.
FELIKS: Pauli tapmine tõmbas Eesti luurel kõri kinni.
Ja Ivan pani meid reeturit jahtima.
Reeturit, keda tegelikult ei olnudki.
Ja kõige selle varjus tõmbasid "Vulkaani" käima.
KURG: Ja GRU agendi, kes Pauli tappis, põletasid koos majaga maha.
Usutavuse pärast.
Üks mees ei maksa selles mängus midagi.
Me oleme ikka omadega täiesti...
Kui Paul oli päriselt Punaarmee koodiraamatule jälile jõudnud...
Siis sellest ei ole GRU-l aimugi.
No? - See on meie võimalus.
Feliks: Kui Ivanite sissetung algab, saaksime koodiraamatuga
kogu nende salajast kommunikatsiooni jälgida.
Oleksime venelastest alati sammu võrra ees.
(uks kriuksub, pingeline muusika)
Pihkva 167. laskurpolk
See sama, millest kalmistul rääkisin.
Pihkva laskurpolgu ohvitserid.
FELIKS: Ja neil kõigil on ligipääs koodiraamatule?
Tähendab. Paul arvas, et üks neist oleks valmis selle talle ära tooma.
Aga miks?
On see kõik?
Ma ei ole enam kahtluse all?
Püüan siis vähemalt oma Leningradi allikaga side taastada,
enne kui kraanid lõplikult kinni keeratakse.
Andres... - Sina tõid mu sealt põrgust välja.
See on ainus kuradi asi, mis tegelikult loeb, Feliks.
Tere tulemast kodumaale, leitnant Piirisild.
PAUL: Andres! - Paul.
Kurat, ma kartsin, et tõmbavad viimasel hetkel pidurit.
Kui mõni päev tagasi mingi Tallinnast saabunud poolatari arreteerisid.
Süüdistasid meie kasuks spioneerimises.
PAUL: Mis asja? Täielik jura, kurat. - Muidugi jura.
NKVD troika mõistis ta surma.
Täna öösel viidi otsus täide.
(kriipiv muusika)
FELIKS: Mine parem homme.
FELIKS: Või ära minegi.
MARIA: Nädala pärast olen kodus tagasi.
(igatsev meloodia)
Ma ju õieti ei tunnegi sind, aga juba igatsen.
(fotoaparaadi sünge klõps)
OTSUS: ...saksa luure residendi Alexander Cellariusega...
Siis edasi 22. augustil sai Paul Andreselt selle punaohvitseride nimekirja.
Ja ongi kõik.
23. võtab Paul töölt vaba päeva ja 24. on ta surnud.
Vaba päeva? Paul?
EDITH (telefonis): Ta oli Narvas...
Ja ta jõudis alles õhtuse rongiga tagasi.
Kas ta nüüd minule rääkis...
Minu asi oli ülikond korda saada.
Poole ööni puhastasin neid udemeid.
See oli lihtsalt selline valge tolmune sodi.
JUHATAJA: Bazarov...
Bazarov...
Jaa, Bazarov on.
Ta on teise ketrustsehhi mehhaanik ja tal on täna õhtune vahetus.
See on Bazanov.
Novikov.
Kirill Kozlov. Võõrastemaja 13.
(kärbes piniseb, taamal lapse nutt)
Mina ei tapnud teda.
Aga ma olin seal.
KIRILL: Tõin sellele kuradi Paul Parikule, mis ta soovis.
Nägin, kuidas teda pähe löödi ja trepist alla visati.
Aga saladus, mille eest ta maksta tahtis?
Eestis on palju endisi valgekaartlasi.
Ma pole erand.
Paljudel jäid siia põgenedes pered Nõukogude Venemaale.
Teie poeg on Punaarmees.
Näidake!
(ärev muusika)
KIRILL: Seda ta tahtiski mult osta.
FELIKS: Ja kes ta praegu on?
Leitnant? - Nalja teete?
Major!
Rahvavaenlase poeg.
Vana Kozlov ei tea, et Punaarmees
on oma päritolu varjamine kindel surmanuhtlus.
See oli Paulil hea plaa, meil oleks see koodiraamat juba käes.
Sissetung võib iga hetk alata.
Me peame venelaste kommunikatsioonile ligi pääsema! - Kuidas?
Kogu piir on...
vene vägesid täis. Siit ei lipsa keegi enam läbi.
Ivan lipsab.
(kauge linnamüra, viiul mängib)
FELIKS: Tere päevast, preili!
Me ei ole veel tutvunudki. Feliks Kangur.
Ma hoidsin Eesti meistrivõistluste finaalis teile pöialt.
Väga meeldiv. Linda Ahven. - Natukene jäi puudu.
Järgmine kord hoian tugevamani.
Tere, Ivan.
Oled kogemata kaks mängu samale ajale leppinud?
Vabandage, preili Linda!
KOSTROV: Tõesti unustasin.
Lubasin hr Kanguriga ühe mängu teha.
Alustame natuke hiljem?
Kuidas härrad soovivad.
(ohtlik muusika)
Miks sa siia tulid?
Sest see on ainuke koht, kust sind leida.
Peale Linda voodi, muidugi.
(ohtlik muusika valjeneb)
Ära loe mulle moraali! Ma riskin eluga.
Tatajana mänguvõlgadest ei piisanud?
Need võlad on kukepea... topeltagendi jaoks.
(muusikasse lisandub hoogu ja pinget)
Hästi mängitud... seltsimees.
(kauge kõuekõmin)
(raudvärav kriuksub)
Mida sa tahad?
Punaarmee koodiraamatut.
Miks mitte Stalini armukeste telefoninumbreid?
Ühe Pihkva kõrge ohvitseri isa võitles Kodusõjas valgete ridades.
Ise tead, mis reeturi poega ootab.
Meil on asitõend.
Tema kaudu saamegi koodiraamatu.
Tõesti usud, et mul on talle ligipääs?
Võimatu.
Saate üldse aru, mis toimub?
(kõuemürin)
Miks teie välisminister täna Moskvasse kutsuti?
(ärev muusika)
Talt palutakse viisakalt luba
paigutada Eesti territooriumile Nõukogude sõjaväebaasid.
Valitsus ei nõustuks iial sellise ultimaatumiga.
Noh, siis käivitub operatsioon "Vulkaan".
Tulemus on sama ― ainult verisem ja valusam.
Sa pole veel aru saanud, Ivan,
kuidas sul on vedanud.
Teadsid, et sead Linda ohtu... oma tunnetega.
Aga ei suutnud loobuda.
Lootsid leida väljapääsu, kui midagi juhtub.
Aga näed, kuidas välja kukkus.
Sul on veel võimalus ta päästa.
Päästa teie ühine tulevik.
Too mulle koodiraamat...
ja aitan teid Eestist minema.
(raadiost kostab rahva juubeldus)
Feliks pole täna ühendust võtnud?
Ei.
Hakka pakkima.
(raadiost kõlab "Internatsionaal")
Moskvast tulid uued juhised. Meie missioon on lõppenud.
KOSTROVA: Eesti valitsus kirjutas ultimaatumile alla.
Meie vägedel lastakse vastupanuta riiki siseneda.
(traagiline muusika)
Kuulen, härra ülemjuhataja.
SÕLMITI EESTI ― NÕUKOGUDE VASTASTIKUNE ABISTAMISPAKT
(lähenev lennukimürin)
(ülelendavate pommitajate hääl)
Pihkva 167. laskurpolk
Koodiraamatuopp on tühistatud. Punaväed on juba Eestis.
Ma pean selle koodiraamatu ära tooma.
(kellad löövad eemal)
Muide, soomlased lükkasid Stalini ultimaatumi tagasi.
Meiega on lõpp.
Aga soomlased...
hakkavad sõdima.
(igatsev muusika)
KOSTROV: Linda?
Peitsin need aluspesu vahele!
Kõik saab korda.
Passid on turvalises kohas.
Kuidas? - Peame täna lahkuma.
Nii äkki?! - Jah.
Ei... Ma pole isegi...
Meie väed ületasid juba Eesti piiri.
Ja siis? Nad on ju punased ― nagu sinagi?
Sa ei mõista.
Nad ei laseks meil iialgi minna.
(ärev muusika)
FELIKS: Helista Helsingisse Hannule.
Hankigu lennuk ja olgu valmis meid kolme tunni pärast peale korjama.
Kui vahele jääme, siis teenistus meid ei tunne.
Härra kapten?
Ma mõtlen sinu taust, kust sa pärit oled...
Ja peagi saabuv töörahva võim.
Sa ei pea riskima oma tulevikuga.
Ma olen Eesti ohvitser nagu teiegi.
(pingeline muusika)
Helistasid ette?
Valgekaartlase poeg juba ootab meid.
Mis asjus? - Kostrov, Ivan Mihhalovitš.
Nõukogude saatkond Eestis.
Mul on kokkusaamine major Kozloviga.
SÕDUR: Kontrolli ― Ivan Kostrov.
Teda oodatakse. - Tee lahti!
KOZLOV: Jah?
Ivan Kostrov!
KOZLOV: Astuge sisse, seltsimees diplomaat!
Kozlov, Nikolai Kirillovitš. - Meeldiv. - Võite minna.
Kus foto on?
Kus koodiraamat on?
(pingeline muusika)
(fotoaparaadi klõpsud)
Olen hõivatud!
Mina, Krinski. Ma ainult hetkeks.
Seltsimees major, kas laseme orkestri harjutama
või hoiame koristustöödel? - Laske harjutama.
Hästi.
Seltsimees Kostrov?
Milline meeldiv üllatus! - Tere!
Kas te ei pidanud täna Tatjanaga Moskvasse minema? - Homme lähme.
Mind saadeti teie talviseid vajadust hindama.
Palju küttepuid, palju kütust...
Väga hea ― varbad peavad soojas olema!
Tervitage Tatjanat. - Tingimata.
(sõdur pumpab gaasipedaali)
FELIKS: 6,8 liitrine mootor, 150 hobujõudu,
maksimaalne kiirus 160 km/h.
Kui sirgel teel kiirendad, siis tunned, kuidas sind istmesse surub.
VALJUHÄÄLDI: Tehnika ümberpaigutamine lõpetatud. Side lõpp!
Leitnant Krinski räägib.
Ühendage mind Tallinnaga, seltsimees Kostrovaga.
Tere, Tatjana. Krinski siin.
Seltsimees ülemus tulebki.
Jah. Ta on siin.
Ütles, et tuli saatkonna käsul...
Kuulen! Just nii!
Aitäh. Nägemist.
(pingeline muusika)
(sõdur vilistab)
Sain kätte.
Kozlov! Pea ta kinni!
Foto!
Pea kinni! Pea ta kinni!
Häire! Häire!
Seis! Pea kinni, tõbras!
Koodiraamat!
Nüüd oleme ühes paadis, jah?
Ühes Lincolnis.
Mida seal tegema hakkate?
Linda hakkab Šveitsi meistrivõistlusi võitma.
Ja sina?
Hakkad lumistel mäetippudel joodeldama?
Kõik hästi? - Jah. Sul? - Kõik kombes.
Ole kuradi ettevaatlik.
Asjad läksid pisut käest ära.
Järgmine peatus - Šveits, härra...
...härra de Sainte-Colombe!
Siin lähedal on kalasadam. Ma viin auto sinna.
Te oleksite nagu merd mööda ära läind.
Tänan eeskujuliku teenistuse eest, nooremleitnant Otsing.
Toomas.
(salongimuusika)
(venekeelsed hüüded, kõlavad lasud)
♪ Mis on su seis?
♪ Kas üsna hea, kuid riski täis?
♪ Kas jagub julgust, hullu julgust?
♪ Ka selles mängus, kus kõik on mängus?
(ärev muusika)
FELIKS: Ei ole aega, las jäävad!
Passid!
Mine! Ma jõuan.
FELIKS: Koodid saime kätte, aga...
Kus Ivan on? - Passid!
Vii ta sisse.
LINDA: Ivan!
Ivan!
HANNU: Mootorid käima!
LINDA: Ivan!
KOSTROV: Kangur!
Kangur!
Viige ta minema!
Kangur!
KOSTROV: Feliks! Tee seda!
KOSTROV: Feliks! Feliks! Ma anun sind!
LINDA: Ivan!
HANNU: Läheme! Ruttu!
Kurat!
(igatsev muusika)
(Linda nuuksub)
Sa tead, et ma pole usklik.
Mina olen.
MARIA: Ma usun sinusse.
(ladinakeelne koorilaul)
"O Solutaris Hostia" Eriks Ešenvalds / Saint Thomas Aquinas
♪ Kii - gu
♪ Kui ainult
♪ Unes näen sind
♪ Kui ainult
♪ Unes armastad...
♪ Mind
♪ Siis laske mul
♪ Unne...
♪ Jäädagi
♪ Siis laske mul
♪ Unne
♪ Jäädagi
♪ Kui ainult
♪ Unes armastad mind
♪ Siis laske mul
♪ Unne...
♪ Jää-da-gi
♪ Siis laske mul
♪ Unne...
♪ Jäädagi...
(vana sahisev salvestus) (Paul Pinna kuplee )
♪ Kord üks tuttav väiksest linnast
♪ Tuli võõrsiks Tallinna
♪ Ei ta küsind miskit hinnast
♪ Muudkui laseb lennata...