Downloaded from YTS.MX
[tuulekohin]
Official YIFY movies site: YTS.MX
[ketassae müraj
[saemüra]
[taamal koerte haukuminej
[saemüra, mees karjub]
[saemüra, mees karjub, koerad hauguvad]
2 [löõtspillimuusika - jätkub taustal] > [mees ümiseb kaasa]
[tõukekelgu sahin]
Mees: Lai-la-la-lai-la-laa...
2 [muusika lõpeb] >
[vali lennukimootori müra]
[mootorimüra vaibub] [kella tiksumine]
[malenupu klõps]
[vali saemüra]
[mees ümisebj
[puupakk kolksatab]
[mees karjub, saemüra valjeneb]
2 [puhkpillimuusika] >
[taustal karjumine ja saemüraj]
2 [muusika lakkab] > [televiisor klõpsatab]
[karjumine ja saemüra lakkavad]
Poiss: Misasja... Papa: Noh, jälle hakkas peale!
[kolks]
(Võru murdes) Kolla, kurat, jälle jändad saega! Mul pesumasin käis!
Korgid lõi läbi. Parandan ära!
Sul on sünnist saati korgid läbi, keegi ei mõista ära parandada.
[aken mürtsatabj
Kuule, mida see Kolla seal hullumajas tegi?
Poiss: Minu meelest on ta ju täitsa mõistlik.
Sina, poisike, ära uuri.
Tee oma käik. [kella tiksumine]
Kolla ei mänginud lapsepõlves malet, sellepärast ongi jobu.
Noh!
[klõps, tiksumine lakkab]
[ohkab]
[turtsatab]
[malenupu klõps]
Noh, matt.
Papa: Loll.
Kuidas sa ütled lapsele? Ei tohi lapsele loll öelda.
Ei tea mis pärast ei tohi siis.
Kui inimene teeb elus lolli käigu, siis ta on ju loll.
Aju treenimata, [televiisor klõpsatabj
sellepärast need koolitükid ka ei lähe. [taustal lõõtspillimuusika] >
Noh! Kaotaja koristab laua. [malenupud kolisevad]
[taustal muusika ja plaksutamine]
[kontsaklõbin, rütmiline plaksutamine]
2 [muusika lakkab] >
Vanamees: (Võru murdes) See pole mingi sikuska.
Poiss: Mis see siis on? - Situska.
Vanamees: Näed...
See on kunn!
Kunni peale võid kindel olla.
Käid kalal ära ja tood mulle tagasi.
(Võru murdes) Ja siis tood mulle ahvenaid, tattnokk.
Aitäh.
Ma nägin telekast puujalgadega lendurit,
vägev mees, Meresjev.
Ta treenis, lendas puujalgadega.
Tantsis ilusate naistega. [lumekrudin]
Sa võiks ka ju treenida.
Saaksime kas või koos kalal käia.
(Võru murdes) Mis moodi treenida?
Poiss: No papa ütleb, et parim treening on ujumine.
(Võru murdes) Ma ei saa kõndidagi, napakas, mis moodi ma ujun?
No mis sul viga ujuda, puujalg püsib ju hästi vee peal.
Kao siit minema, litapoeg! [kark kolksatabj
(mühatab) Või santi mõnitama siin!
[eemalduvad jooksusammudj [joob kulinal]
[taustal tuulekohin ja vaikne linnuvidinj
[vesi soliseb]
Poiss: Oi! [plärtsatus]
Kolla: Kurat.
Aah!
[sulpsatus]
[lumekrudin, veesolin]
Kolla: No ei.
[lumekrudin, veesolin]
No tuuuleee!
Aah!
Poiss: Kolla, ütle mulle, kas sul tegelikult ka need lollipaberid on?
On küll.
Minu meelest oled sa täitsa mõistlik.
Aga miks sa niiviisi röögid, kui sa puid saed?
Ma annan saagile jõudu.
Ütle parem miks sinul võtab ja minul ei võta?
Näita oma sikuskat. - Ei!
Mul on täpselt samasugune nagu sul.
[mühatab]
No vahepeal võtab ja vahepeal ei võta, noh.
Eks elu ongi enamasti nõme.
On või?
Nojah.
Ma proovin sinu auk.
[lumi krudiseb, toolid kolisevadj
[vaikne veesolin]
[taamal lennukimüra, varese kraaksuminej
Oh! [vesi soliseb]
Kolla: Suur, laperdab nagu vana kurat.
No väsita siis. - Kuidas ma väsitan?
Suur ei väsi, neli, viis kilo. [veesolin, kirvetümpsudj
Oled sa kindel, et see üldse kala on? [Kolla karjub]
Muidugi, vaata kuidas rabeleb.
Sina rabeled. No tõmba, tõmba, tõmba! Kolla: Voh!
[veesolin]
Ainult lollid püüavad kala.
Voh!
Kuule, mida sa selle autoraadioga üldse peale hakkad?
Kuivatan ära, panen mängima.
Hea meil on koos, kalal käime, raadio kuulame.
[hingeldab]
Nii, (vene keeles) läki nüüd!
Lähme koju.
[kelgusahin]
[sammud]
Noh? [lumi krudisebj
Kalju: Näita!
[kilekoti krabin]
Vähe.
Nojah, ega sa ei oskagi kala püüda.
No mis sa jõllad siin?
Poiss: Ma mõtlesin, et teeme saagi pooleks.
[mühatab] (Võru murdes) Karu kah mõtles.
Kunn! Kunn anna tagasi. [lähenevad sammudj
Ehk laenad mulle nädalaks?
Ainult üle minu laiba.
Noh, kuidas kalal läks?
(ohkab) Enam-vähem.
Kas Kalju võttis su kalad ära või?
Näita!
Perset ma sulle näitan, retsidivist.
[kolks, pudelite klirin]
Näh, siin kala küll ju sul.
Mis sa passid enam, nüüd kähku kala puhastama. (naerab)
Ai! [laud koliseb]
Õpetaja: Andres!
[toolikrigin]
Õpetaja: Mistahes element ja teiseks elemendiks hulga B mistahes element.
[toolikolin, pliiatsid klõbisevad]
Kuule sina, Andres!
Su matemaatika hinne on null, sa vead klassi keskmist alla.
[sammumüdin, uks kägiseb]
[uks paugatab]
Kas kellelgi on veel asja ukse taha?
[koolikell tiriseb]
[ohkab]
[uks kääksub, sammud, jutusuminj
Ahaa! Miks sa meie klassi hinnet alla vead, ah?
[öögimütsud, taustal jutusuminj
Ah?! [mütsatus]
[raamatud kolksatavad]
[raha kõliseb]
Oi, õps tuleb!
[uks kägiseb, paugatabj
[kontsad klõpsuvadj [taustal naer ja jutusuminj
Õpetaja: Võta ennast kokku, Andres.
Vabandust!
Andres: Palun üks pilet algavale... - Vabandust!
Hiirekõrv: Mul oli kaks piletit Hiirekõrva nimele.
Jaa, bronn on viimases reas. [Ppaberikrabin]
Palun. - Tänan!
Andres: Üks pilet algavale palun. Kassiir: Jaa, siia ette on jäänud veel.
[kott mütsatab, paberikrabinj
Noormees, ärge hoidke järjekorda.
Kassiir: Astuge edasi. Naine: Palun üks pilet.
Kübaraga naine: Palun neli piletit. Kassiir: Siin on teine rida.
[Andres hingeldabj [taustal vaikne jutusuminj
Kassiir: Palun. [mündikõlin]
[pinal klõbisebj
[raamatud sahisevad]
Kassiir: Palun.
[luuk paugatabj
2 [aeglane rütmikas popmuusika] >
P Päev saatis teele öö ja koidul andis käe... >
Andres: Ema...
Lähme Andres!
Andres: Kuhu?
Ära Rootsi.
Mul on nüüd sinu jaoks lõpmatult palju aega.
» ...et öö su kaasa viis. >
2 Et äkki üksi jään just nüüd kus õnne näen... >
2 [muusika katkeb] >
Sa lihtsalt hulgud mööda linna ringi, endal on märkus päevikus.
Papa: Kõik koolitükid on tegemata, limusk selline. [mürtsatus]
[Nnohiseb]
[kogeldes] Ma õpin ära, ma teen kaasa.
Sa ei tee ju! Siin on ju punaselt kirjas.
Papa: Andres ei tööta järjekordselt tunnis kaasa, segab klassis õppetööd.
Ise ei tee ja teistel ka ei lase teha.
Kodus sa ka ei õpi, muud ei ole kui kalale või juturaamatud.
Tsirkuses pannakse karud kah malakaga sõna kuulama.
Ükskord sa veel tänad mind selle eest. [öögimütsud]
Ema ei lööks mind kunagi!
[papa ohkab]
Mis juhtus? Tahad suhkruvett?
Papa: Mis juhtus?
Papa: Teab, et mul on süda haige, nüüd on võtnud plaani mind ära tappa.
[sammud, uks paugatabj
[kell tiksub, õues hauguvad koerad]
[nuuksub]
[luristab, ägab]
Noh?
[nutuselt] Ma ei näe, kõik on udune.
Papa: Siis ära vesista, lambapea!
Ja vaata, et sa vihikut läbi ei leota, muidu hakkad seda ka ümber kirjutama.
No tule kööki ja pese oma molu puhtaks!
[veesolin]
[lurin, tassikolks)]
[tuulekohin, üksikud linnuhuikedj]
[ketassae müra ja mehe karjumine]
[hingeldab, luristab nina]
[koputuse kolksud]
Andres: Kalju.
[koputuse kolksud]
Andres: Kalju!
[tuul vuhisebj]
[uks kägiseb, mürtsatab]
Andres: Aah! [hingeldab]
Andres: Kalju on surnud!
» [lõõtspillimuusika - jätkub taustal] >
[tuul vuhisebj]
Kolla: Kõik inimesed surevad.
Alles üleeile rääkisime, eile oli ta juba...
Süda. > [muusika lõpeb] >
[üks mürtsatab, naise kisa]
Mida sa teed?! Ei! Ma ei tule! [mütsatus]
[naine röögib]
Naine: Mõrtsukas!
Pakaa! Mul hakkasid televiisoris multikad.
Midagi sul ei hakanud, argpüks. Naine: Selline mees sa oledki!
Kao minema, raisk. [naine karjub]
[naine haliseb, eemalduvad sammud]
[mees ohkab]
Ma ei kannata, kui naisterahvas joob. [taamal hauguvad koerad]
[tikutoosi krabin]
Kuule, Valter. [naise karjumine kaugeneb]
[tikukrõps, Valter mühatab]
Kalju on nüüd surnud. Valter: Mis siis?
No ta oli vähemasti nii hea inimene,
et jättis kõik enda kalaasjad enne surma mulle.
Kalju oli igavene ihnuskoi, ta poleks sulle õngekonksu ka jätnud.
Andres: No ma küsisin talt ükskord, et kas võin kalaasjad endale saada?
Ta selle peale vastas, et ainult üle minu laiba.
Noh, mis siis? Andres: Ta on ju laip.
Mis tähendab, et kõik tema kalaasjad peaksid minule kuuluma.
Kuule sul pea lõikab.
Andres: Aga ma ei saa neid kätte.
Kõik nii aiaamaast kuni puujalani sai Liiva Heino endale.
Andres: See ei usu elu sees ka, et Kalju jättis asjad mulle.
Heino-onu on väga südamlik mees.
[sülitab]
[uks paugatab, jooksusammud]
[koputuse kolksud]
Heino! Heino, tee lahti!
Valter: Heino!
[uks kägiseb, paugatab]
Anna Andrese asjad. [hingeldab]
Ole nüüd mõistlik mees, Kalju oli Andresele nagu sõber.
Ta pärandas oma asjad Andresele.
Mis asjad? - Puujala.
See oli väärispuust.
Mis loll jutt see on? - Liibanoni seeder.
Andres hakkab täna ahvenaid suitsetama.
Aa...
(Võru murdes) Seeder jätab kalale kirbe maitse.
Heino, Heino...
[Valter hingeldabj [taamal haugub koer]
Ah, muidugi, ja-jaa.
(Võru murdes) Andres, sa võtad Kalju kalapüügi riistad ka kaasa?
(Võru murdes) Ma ootasingi, millal sa järgi tuled. Kohe toon.
[kolin]
Heino: Kae! Noh! Valter: No näed.
Ütlesin sulle, Andres, Liiva Heino on hea mees,
Valter: südamlik inimene. [eemalduvad sammud]
(võru murdes) Aga puujala ka võtate kaasa? Valter: Las see jääb sulle mälestuseks.
Mis see oli nali või? [uks kägiseb]
[uks mürtsatab, puujalg koliseb]
[kahvel klõpsub]
[lurin]
Kas võin siis kalale minna?
[kell tiksub]
[kahvel kõlksub, taamal naiste kisa]
Lokkispäine naine: Jäta järele, kao ära.
Pearätiga naine: Ma löön su maha!
Lokkispäine naine: Jäta, kurat, kus sa tuled!
[naised karjuvad]
Jah, see on nüüd lapsele vaadata. Kas sa saad akna tagant minema!
---Kuradi, vot siin! Ma otsin!
Rahakott anna siia. - Ei ole mu käes.
Kas sa kurat... - Oi, jumal küll.
Miks ma ei või vaadata? Ma olen Selma poolt.
Pearätiga naine: Kurat, ma ütlen! [löögimütsud, kisa]
[karjuvad, ägavad]
Papa, no tule nüüd ometigi kaema.
[röögivad]
Kas sa hammustama tuled? Pearätiga naine: Valevorst!
Ai! Hammastega, kurat!
[kisa, veesolin]
Kõnele nüüd! Ma ei kuule! [mulin]
[karjub]
Oi, jumal, ära uputas.
Pearätiga naine: Joo nüüd tünn tühjaks. [hingeldamine]
» [estraadimuusika] >
[urin]
[kirvekõlksud, veesolin]
[sulps]
Kolla: Ossa... opa! Haa! Voh!
Kolla: Hah! £ [muusika katkeb] >
[vaikne tuulekohinj
Kolla: Hiirekõrv.
Suur sõja võitja ja kommunist.
Parteivorstist täis õginud.
Hiirekõrv on suur mees.
Suur on ta küll, suur sitt!
[sülitab, luristab nina]
Hiirekõrv: Härrased!
Kogu lugupidamise juures, minu meelest te püüate kala täiesti valesti.
Kolla: Mis moodi?
Te ei oska samal ajal elust rõõmu tunda.
[lumi krudisebj
Mehed, ükskord kevadel jäin Peipsil lahtimurdunud jääpanga peale.
Tuul kandis muudkui Pihkva poole, mina puurisin jääpanga sisse augu,
lõin sikuska sisse ja kus ahvenat hakkas tulema.
Sellised kilosed poisid.
Jah! Andres: Oh sa!
Tuul muudkui kandis Venemaa poole, » [vaikne estraadimuusika] >
kala tuli muudkui sisse-välja. Kolla: (vene keeles) Oh sa!
Järgmise päeva lõunaks olin Pihkva all.
Suitsud otsas, kopikatki raha pole.
Andres: Mis siis sai?
Kõmpisin esimese telefoniputkani, kutsusin Tšaika vastu,
nädal aega Pihkvas.
Restoranid, ilus nõukogude elu, ilusad nõukogude naised.
Noor mees olin.
Andres: Mis kaladest sai?
Ja mis seal kaladest enam, meri põlvini ja laud kalamarja täis.
2 [muusika valjeneb) >
[Kolla mühatab]
Kolla: Noh... 2 [muusika lakkab] >
Pearätiga naine: Kogu palk on rahakotist läinud. [luristab nina]
Kuradi punkripidajast varganägu... - (Võru murdes) Ise sa hammustasid mind.
Pearätiga naine: Sa puresid mul tüki välja.
Näita, noh! Pearätiga naine: Ma näitan sulle, jah!
Ei ole tükki väljas. Huulepulga jälg on pääl.
Hambajäljed ka! Kuradi lits. [luristab nina]
(Võru murdes) Sul on õigus, pange kirja, lits ma olen ja joodik ma olen,
aga jumal ise teab, et varas ma pole! No kuhu ma panin su raha?
Kust ma tean? - Sa ei tea, mida sa kõneled siis?
Ju sa omale jalgevahele susasid. - Kae, võta välja siis!
Miilits: Rahunege maha! Rahu, oota! [rüseluse müdin, naiste kisa]
Pearätiga naine: Anna mu raha... - Mis?
[hingeldab, luristab nina]
Kuradi... Miilits: Kes miilitsa kutsus?
Mis sa vahid? Võta see kaasa, lähme.
(ägab) Kus sa nüüd, ma räägin kõik ära.
(Võru murdes) Räägi sellest ka, kuidas sa tahtsid mind ära uputada.
Misasja! Kes see tahtis! - Oota! Ära hakka... Istu ilusti!
[läbisegi jutuvada ja kisa]
(Võru murdes) Sa tahtsid inimese ära tappa!
Miilits: Pane käed põlvede peale.
[ragin, veesolinj
[summutatud kuminj
Kuidas me siit ära saame?
Andres: Ma ei tea. - Mõtle ometi peaga!
Miks mina pean mõtlema, ma olen alaealine, ma tulin sinu järel siia.
Appi! SOS!
[karjub]
Mehed, mis on? [lirtsuvad sammud]
No mis sa vaene hing ikka teed...
Minu järel mehed!
» [estraadimuusika] >
[plärtsatus, veesolin]
[oigab]
Mis ma ütlesin sulle!
Hiirekõrv: (vene keeles) Minu järel! Andres: Hiirekõrv on suur inimene.
[rattakrigin] 2 [muusika vaibub] >
[eemalduv mootorimüra]
[veevulin, vaikne tuulekohinj
[koputuse kolksudj
Lokkispäine naine: Viina ei ole!
[koputus]
Jätke ometigi inimese hing ükskord rahule.
[koputus]
(Võru murdes) Ma ju ütlesin!
[uks kolksub]
Tädi Selma, ma tõin sulle kala.
Selma: (Võru murdes) Oi jumal küll, pojakene, ise oled märg nagu kassipoeg
ja tõid tädi Selmale kala. [uks paugatab]
Papa: Jaa, Kata lõhn on juures.
Mamma: Kata ikka hoolitseb...
Jättis lapse meile, ise läks Rootsi, see on sinu meelest hoolitsemine?
[krabin, sahin]
Mamma: Oi...
[Selma ohkab]
(Võru murdes) Ära muretse, keegi ei saa teada,
(Võru murdes) kui sa ise oma suu kinni pead.
Tunned varbaid? [ohkab]
Ai, kui tore.
Ai, ooh! [kilekrabin]
Damunder klärer...
NK Stockholm.
[Papa matsutab, mühatab]
Stock...
Kui poiss sellise hatakotiga uulitsale lasta,
on miilits kohe ukse taga. - Mis hata?
[kilekrabin]
[veesolin]
[Papa ümiseb, luristab]
Delikatesstoit!
[nõudekõlin, matsutamine, taustal mängib raadio]
Papa: Särjes on kõige vähem rasva. [mühatab, tee soliseb]
Täna ma ütlen, et poiss on mees, mitte mingi lupard.
[urin]
[tass kolksatab, kahvliklõbinj
[sahtlisahin]
Papa: Näh!
[sahtlisahin]
[Papa pugistab naerda]
[pliiatsite sahin]
[koolikell tiriseb]
Õpetaja: Nii, aeg on täis, anname tööd ära.
[toolid kolisevad, sammusahin]
Tüdruk: Palun. Õpetaja: Aitäh.
[plaks]
Poiss: Palun. Õpetaja: Aitäh.
[paberisahin, toolikolin]
Õpetaja: Ja sinu töö? Andres: Ma ei oska.
Üks.
[Ppaberisahin]
2 [akordionimuusika] >
Mees: >» La-lai-la-lai-la-laa... 2 [taustal linnukisa, tuulevuhinj
[lainte loksumine]
» Nii külmad on su käeksed, neid soojendaksin ma. >
» Jaa-aa.. >
» La-lai-Ia-lai-la-laa... >
[mees ägab]
[tümps, mees karjatab, köhib] 2 [muusika katkeb] >
[ägab, okste ragin]
[ohib, karjub]
(vene keeles) Fašistid!
Selma: Varas? Või ma olen varas?
Aga kuhu mu rahakott sai?
(Võru murdes) Kui siin üldse üks aus inimene on, siis see olen mina!
Mees: Aga õhtul panin oma käega tasku...
(Võru murdes) Eks võta siis sealt! Head aega!
[uks paugatab] [mees oksahunnikus oigab]
Mees oksahunnikus: (vene keeles) Oi, emake...
[mees oksahunnikus karjub] [okste ragin]
Mees oksahunnikus: (vene keeles) Tapan ära!
Oh sa! Kummipaat, palju maksis?
120 rubla.
Aita! Noh, rulli lahti. Eest ära!
[kummipaat krudiseb]
Nüüd sõidab paadiga otse keset järve, kalale pea peale
ja õnged sisse ja kala tuleb. [aken paugatabj
Võta oma paat ja kao!
(nutuselt) Mine sinna, kust sa tulid, hull!
Säh!
Hopa! Kolla!
Sa ostsid pere raha eest paadi?
[Kolla ohkab]
Ei tohi, see on teeseen, see on elus!
[hingeldab, veesolin]
[aken paugatab]
Kuhu sa siis lähed?
Ma ei tea.
Sa pead uue naise võtma, siitsamast ja otsekohe.
Ma ei taha...
Kolla ei taha ühtegi naist, Kolla tahab kalale.
Sa pead. Minu pärast.
Kuidas sinu pärast?
Kui sa sinna oma hullumajja tagasi lähed,
siis siia hullumajja ei jää mulle mitte kedagi.
Mis ma siis teen?
Andres: Palun!
[taamal automüra, mürtsatus, rattakella helin]
[eemalduv sammumüdin] [taustal hauguvad koeradj
[Andres hingeldab]
[uks kägiseb]
[uksepauk]
Elus oled või? [tüdruk ägab]
Kuule inimeseloom, pime oled või?
Kurat, hoia silmad lahti, kui sa sõidad. [jalgratas krigiseb]
Teie sõitsite otsa. - Mis asja?
Kurat, mina sõitsin otsa? [rattakell kõliseb]
Mees: Kurat, mina olen auto! Andres: Kas te saate palun sidet tuua?
Mees: Mis asja? Andres: Palun tooge sidet.
Ah sidet, kurat.
Võta oma side, kurat. Ei oska jalgrattaga sõita, kurat.
Mees: Tehke tee vabaks!
[luristab nina] [autouks paugatabj
[automüra]
Tüdruk: Aitäh.
[automüra eemaldub)
[oigab]
[side käriseb, taamal linnulaul]
Aga veel kord, aitäh sulle!
[mühatab]
Aa... kas sa nätsu tahad?
Oi, aitäh.
Tüdruk: Pakaa siis... - Pakaa.
[jalgratas kägisebj
Poisid: Oi, Andres, mul põlv valutab! Andres, anna mulle ka!
No okei... - Üks veel, palun! Andres!
Mul ka põlv valutab! - Andres, anna üks veel!
Hei, Andres, anna mu müts tagasi! » [lõõtspillimuusika] >
Poiss: Küll ikka mõnel veab, ema elab Rootsis ja ei vingu kodus.
Poiss: Andres, anna mu müts tagasi! [eemalduv jalgrattakrigin]
£ [löõtspillimuusika valjeneb) >
[tikukrabin]
Kolla oota ma tulen ka.
[sahisevad sammud] 2 [muusika lõpeb] >
[tuulekohin]
[lainte loksumine]
Kolla: Nii, teeseene tee.
Andres: Ei, ma ei taha.
[Kolla neelatab, ägisebj]
Kolla: Maru hea!
[purgikaan krõbiseb]
[kummipaat nagisebj]
Andres: See on ikka hea, et Manda su enda juurde tagasi võttis.
Kolla: Ja-jaa. Manda on rikas naine.
Kolla: 120 rubla pension!
Andres: Jah.
Seda mäletad? - Mäletan küll, jah.
Sa ei uskunud, et see töötab. - Siiamaani ei usu.
Antenn!
Noh... [raadionupud krõbisevadj
Toiteblokk. Oota...
Ohoh!
Proovid ka? - Ei.
Sealt! 2 [aeglane vaikne popmuusika] >
[Andres ümiseb, vilistab]
P Päev saatis teele öö ja koidul andis käe. >
[Andres laulab kaasa]
P Ei teadnud siis ma veel, etenam sind ei näe. >
Väga hea laul.
Andres: Võtta kuskilt järvepõhjast sihuke raadio ja niimoodi mängima panna.
Andres: Sina oled kõige targem lollipaberitega mees maailmas.
[Andres naerab]
...ükskõik, kus õnne näed. >
2 [muusika valjeneb) >
2 Nüüd öös on üksi nad ja see on nukker SOS. >
[Kolla karjub, laulab kaasa, Andres naerab)
2 Miks küll nii läksid sa, ma hüüan aina SOS! >
2 [muusika katkeb] >
[automüra]
[sammumüdin, Andres hingeldab]
Papat ei ole enam...
(nutuselt) Kes sind nüüd kasvatab...
Ja oma õppimisega ei andnud sa ka talle armu.
Mamma: Nüüd on kõik.
[taamal varese kraaksuminej
Andres: Papa ei ole veel surnud. Said aru?
Ja võta see must rätt peast! [taustal mängib raadio, kell tiksub]
Andres: Mitte keegi ei ole enne surnud, kui ta on surnud!
(kogeldes) Ma saan ta ju veel terveks õppida.
[nupuklõps]
Ma pean lihtsalt kõik ilusti ära vastama.
Sa oled mul hea poiss.
Sina ei kao minu kõrvalt kuhugi. » [vaikne aeglane lõõtspillimuusika] >
[kähisev hingamine]
2 [muusika lõpeb] >
[saesahin]
[kolks]
[ohkab, mühatab]
[saesahin]
Valter: Kolla, kurat sa jändad selle fuksiga?
Psst! - Valter: Pane kreissaag käima, noh.
Ei saa, Andres peab õppida.
Ahah, no kui õppida, siis õppida, muidugi.
Ei kärva see Papa tal kuskile.
Vanamees on sitke nagu männijuurikas. [mühatab]
Naine: Kurat! Valter! - Psst!
Valter! [uks paugatab]
Kuhu sa mu pudeli torkasid?
Valter: Mis sa kisendad nagu sea ema? Andres peab koolitükke õppima, jää vait.
Mis asja? Tõuse püsti!
[pudel kliriseb]
Naine: Mis inimene sa oled... [löögimatsud]
Naine: (nutuselt) Mis inimene sa oled...
Siga oled...
[uks kägiseb, paugatab]
[ägab]
[taustal veesolin, nõudeklirin]
Mamma: Tee nüüd mõni minutki pausi.
Ma ei saa.
Kartul ja liha on panni peal, sa ütle kui tahad, ma ajan soojaks.
Kas sa tead, kes elavad Uus-Meremaal?
Meremäel? Setud ikka.
Maoorid.
Babad, mitte moorid.
Õpetaja: Tulemaa loodus on vaene, külm ja liigivaene.
Pärismaalastele oli talveperioodi üleelamine katsumus,
mis nõrgematele tihtipeale surmaga lõppes.
Külmade ilmade saabudes põgenesid eakad tulemaalased mägedesse.
Kes püüti kinni, need aeti koobastesse, surmati vingugaasiga ja söödi ära.
Keda mägedest kätte ei saadud, need külmusid lihtsalt surnuks...
Viis, Andres, puhas viis.
Andres on lugenud Charles Darwinit.
[vaikne lõõtspillimuusika] >
Kas jääb ikka ellu? - Õde: (sosinal) Ei tea.
(Võru murdes) Aga pole olnud ka inimest, kes surmale kõvemini vastu oleks pannud.
Kell on palju, tule heida nüüd pikali, ma tegin voodi valmis.
Aitab nüüd küll.
Lähme nüüd, pojakene, tasakesi sängi poole.
2 [muusika lõpeb] >
Õpetaja: Poltaava lahing? - 1559!
Andres: 1709, 27. juuni.
Tubli, Andres.
Ma kuulen kõik ja ma luban, et panen etteütlejale täna vastava hinde.
Jüriöö ülestõus?
Andres: 1343-1345.
Tubli! Ümera lahing?
Tumedapäine poiss: 1400!
1223!
Väga tubli.
Ma arvan, et ma saan sulle aastahindeks panna välja rahuldava.
Peeter tule siia. Võta päevik kaasa.
Kaks!
Peeter: Sinu pärast, kuradi junn, sain mina kahe.
Ega mina sulle kahte ei pannud. - Ah, et ei pannud?
[löögimütsud, taustal vali jutuvadin]
[Andres hingeldab, ägab]
Õps tuleb!
[vali tümps]
[Andres hingab raskelt]
Ema: Andres, kallis...
Õpetaja: Mis siin toimub?
Andres: Kukkusin.
Sa jätad mulle midagi ütlemata, Andres?
Andres: Ei.
Kas ma matemaatikat võin järgi teha?
Kus sa varem olid? Hinded on ju kõik välja pandud.
Siis ta sureb.
[eemalduvad sammud]
Õpetaja: Minu klassi Andres, mis me temaga peale hakkame?
Kaua võib?
Jah, ma tean, ta on kinnine, eriti ei suhtle.
Vanavanemad kasvatavad. - Direktor: On see halb?
Nii ja naa.
Kehalise tunnis paistavad tal lühikeste pükste alt punased vorbid.
Niimoodi seal kodus teda hellitataksegi.
Oma klassi poisid ka tümitavad teda.
Aga poisi päris vanemad?
Isa seikles Venemaal lööktööehitustel. Jäi kadunuks.
Ema on Rootsis, töötas laeva peal, jooksis Helsingist üle.
Direktor: Muud mulle ei räägitud.
Ju jäi valuutaga vahele, mis muud, siin oleks kinni pandud.
Igatahes on poiss pähe võtnud, et kui tal lastaks kõik ained ära vastata,
siis võibolla jääb vanaisale eluvaim sisse.
Mis meil teha?
Anname siis poisile vähemasti võimaluse.
Harjutust alga!
[vile]
Kaks, kolm, neli...
[Andres ähib]
Kaheksa, üheksa ja kümme.
[kaks vilet]
Hea küll, neli.
Aitäh.
Seleta mulle see lahti ka nüüd, palun.
Ma tegin kõik valemi järgi.
Püramiidi ruumala võrdub üks kolmandiku põhjapindala korrutatud kõrgus.
(vene keeles) Eidekene, meel sul mures — tule, joome, kus on kruus?
(vene keeles) Kurbus kaob joogi juures, rõõmulaul saab lahti suus.
(naerab) (vene keeles) Tubli, väga hea.
[vaikne lõõtspillimuusika] >
Papa...
[Papa hingab kähinal]
2 [muusika vaibub] >
Hinded aitavad. Papa isegi naeratas!
Aga nad söödavad talle seal putru. Papa ju vihkab putru.
Ma pean talle kala püüdma! [Kolla mühatab]
Ega ükski mees seal pudruga jalule ei tõuse.
[veesolin]
Davai! Minu kummikpaat võtab järvele, tõmbab lant,
ja kurat, paar haugi ikka välja tõmbab, ah!
Kas sa tõesti oled nõus seda tegema? - Muidugi!
Mõistlik jutt, Kolla! Lähme, poisid! - Andres: Oot-oot.
Muidugi lähme, noh! - Valter, sa pole ju mingi kalamees.
Oota! See paat ei kanna kolme meest, ta vajub põhja.
Kurat, kas ma ei või aidata? Papa on ju minu sõber ka.
Hea küll, Nikolai.
Lähme minu paadiga.
[tempokas lõõtspillimuusika] >
[ägab, ketikõlin]
Kolla: See ei ole mitte Valteri paat.
Andres: Ei ole jah, see on kindla peale seltsimees Hiirekõrva paat.
Andres: Kui vahele jääme, siis papa sureb ja me läheme kõik vangi.
Andres: (sosinal) Lähme ära.
Valter: Kuulge teie kaks, kuhu te lähete nüüd?
Valter: Tappa tahate saada või?
Valter: Tõstame sisse.
2 [muusika vaibub] >
[veesolin]
[paat kolksatab, Kolla haliseb]
[veesolin]
Valter: Nii. [naerab]
Valter: Ja läks! [naerab]
[õngenöör vuhiseb]
Valter: Oi poisid, mul on üle tüki aja jälle selline elus tunne.
Valter: Täpselt nagu siis, kui me Venemaal vangilaagrist põgenesime.
Valter: Veoautoga rammisime värava maha, vahitornist tõmmati tuli peale.
Usbekk sai kohe kabiinis pihta,
Anton sibas mingi 50 meetrit joosta, siis tõmmati tema ka siruli.
Mina istusin maha, toetasin selja vastu autoratast,
kuulasin kuidas kuulid vastu kabiini seina vihisesid.
Piu, piu, pau...
(sosinal) Ma ei taha enam mitte midagi kuulda.
Ma tahan endale ka neid lollipabereid!
Valter: Mida te sosistate seal? Kuulake, mis ma räägin.
Süüa ei olnud Venemaal, näljas olime.
Vangid mängisid vere peale kaarte laagris.
Kes kaotas, lõikas randme läbi ja valas võitjale klaasitäie verd.
[lainte loksumine]
Ma tahan koju minna. Mul on raamat pooleli...
Valter: Raamat? Häh!
Ma lugesin lapsepõlves "Huckleberry Finni".
Panin kohe esimeste juhuslike rongidega minema Kasahstani poole.
Oligi tuksis.
Seal ma kinni kukkusin ja nii ta läks.
Oleks see raamat lugemata jäänud, võib-olla oleks minust ka midagi tulnud.
Oleks kõik teisiti läinud.
Võibolla, jah.
[plärtsatus, Kolla hõiskab]
No vot!
Papa number üks! Oh!
Valter: Mis sa jamad, tõmba kurat! - Kolla: Oot-oot... Ha-haa!
Kolla: Papa number üks!
(hingeldades) Inspektorid! [mootorpaadi müra]
Inspektor: Haug on mõõdus!
Aga kas teil kalapüügi luba on?
Mul on invaliidsuse paber, invaliidil pole luba vaja.
Mina olen õpilane. Mul ei ole ka luba vaja.
Kus Feliks ise on?
Seltsimees Hiirekõrv on kodus, juua täis nagu tint.
Eile matsime tal ämma.
Jah, fašistidest sai juba 1945-ndal aastal jagu,
aga vanamutiga läks nii kaua aega!
[Kolla lagistab naerda]
Lähme!
» [löõtspillimuusika] >
[õngenööri vihin]
[praadimise särin]
2 [muusika lõpeb] >
Mamma: Papa käis kah noorena kalal.
Ükskord tõi neljakilose sudaka, Vagulalt.
Öösel lõi äike kaks korda järve.
Ma ei julgenud magamagi minna, mõtlesin, et jääbki sinna.
Aga ei, varavalges tuli, märg nagu kassipoeg,
aga õnnelik nagu poisikene.
Kahju, et inimesi ühel hetkel lihtsalt enam ei huvita...
[Ppaberikrabin]
[papa hingab raskelt]
Papa: (Võru murdes) Õde, palav on. Tee aken lahti.
No enne sul hakkas külm.
(Võru murdes) Noh, Papa, tahad veel meie juurest ära minna?
(Võru murdes) Ümber mõtlesin, ma ei saa minna, mul on siin inimesed!
Niimoodi...
Iga päev neli korda, nii palju, kui jaksad iga kord.
Lase käia, noh.
Davai, davai, lase käia, noh. - Nii?
Valter: Ja-jah! [Andres ähib]
Ja-jah! Veel-veel! Nüüd külje peale, lase käia.
Valter: Jah! [Andres ähib, hingeldab]
Üles nüüd, rinna pealt.
Kuidagi raske on. - Ei ole raske, kerged on veel.
Ma toon teisipäeval uued, raskemad.
[Valter naerab]
Mis? - No tule-tule.
Mis sa teed?
Sügisel vaatame, kes sinuga veel norida julgeb koolis.
Lase käia, noh.
Noh... (naerab)
[pardlisurin]
Andres: Ma ei saa kalale tulla!
Andres: Ma pean kastma, mingeid sibulaid, sõstrad, punaseid, musti...
Ma pean rohima ja kuskilt talveks pärnaõied välja võluma.
Kreutzwaldi pargis palju pärna on!
Jah, teised suvitavad, kui mina korjan.
Oh, suvine aeg, vesi hapu, kala ei võta.
[tempokas lõõtspillimuusika] >
2 [muusika valjeneb) >
[lapsed kilkavad, veepladin]
[pärnaõied kahisevad] » [taustal raadiost lõõtspillimuusika] >
(Võru murdes) Kõik kohad on neid täis, istuda pole enam kusagile.
2 [muusika lõpeb] >
Oi näe!
Pane need sitad ära käest, neid pole üldse vaja.
Võta see. Nii!
Oh, väga hea!
Valter: See on nüüd blokk.
Nüüd, kui blokk on peal, nüüd on maa ja ilm aega oma paremsirge teele saata.
Jah, mõistad? Teeme veel aeglaselt, löö aeglaselt, nii.
Oh, sa! - Mis kuradi...
Lollakas, kurat! - Oot-oot!
Mis topid ennast vahele, raisk!
Roosisaare silla juures olid mehed latikat saanuvad.
Ma pean pärnaõisi korjama. - Jah, pärnaõisi.
Davai, paremsirge! Noh, nii, löö! Tugevasti, nii! Veel!
Veel! Jah, veel...
Nii, õige, väga hea. Pane jalaga ka siia külge. Voh, nii...
Mamma, kas sa pead oma suured aluspüksid just minu akna ette riputama!
Mul on toas ju pime. - Kuhu ma nad siis riputan?
Aias, issand jumal, ruumi küll!
Aiast varastatakse ära. - Ja siit ei varastata?
Ei, siin on minu pükstel sinu silm pääl.
Kus Andres on? Kolla ütleb ka, et pole teist tükk aega näinud.
Ma pole ka näinud. Hommikust õhtuni korjab pärnaõisi.
Pärnaõied?
Sa oled nii muna. Ainult munad korjavad säärast sodi.
Sul pole üldse aru peas. - Mine metsa.
Muide seal taga on pärnapuu...
2 [rütmikas popmuusika] >
2 Hetke vaid mõni mälestus kestab, >
2 kuid on neid, mida minna ei lasta. >
2 Küllap siis on meil väga neid vaja, >
sest nad leiavad aja, külastavad meid taas. >
2 Hetke vaid mõni mälestus kestab, >
2 kuid on neid, mida minna ei lasta. >
£ Küllap siis meie vajame neid, >
P sest nad tulevad taas, kas sa ootad või ei... »
Tissid ripuvad nabani. Aga noh, suured tissid ongi ilusamad!
Väiksed ka — mahuvad pihku ära!
Täitsa lõpp, kõigil on erinevad tissid.
[vile] 2 [muusika katkeb] >
[jalgratas ragiseb]
Maria: Tere! - Tere.
Noh, mis sa sealt puu otsast nägid siis?
Ee... midagi ei näinud.
Valetad!
Mida sa nägid?
Kõike nägin.
Ei näinud?
Ei näinud jah!
Ampsu annad?
Aga pakaa siis.
Pakaa.
[jalgratta ragin kaugeneb]
[veesorin]
[Andres ähib]
[mamma ohkab] [taustal sädistavad linnud]
[lähenev automüraj
Naine: Vaadake, seal ta on! Üritab putku panna praegu.
Naine: Kurat, jookseb minema. Raisk!
Henri ema: Nii, roni välja! Roni välja, ma ütlen sulle.
[autouks paugatab]
Poisitatid piiluvad naisi.
Jah, istuvad puu otsas nagu ahvid pargis
ja karjuvad alla randa naistele riietuskabiinidesse roppusi.
Minu Andres pole käinud.
Andres käis pargis ainult pärnaõisi korjamas!
Naine: Pärnaõisi käis korjamas või?
Teie Andres kogu selle jama üldse algatas.
Ajab teile mingisugust soga pärnaõitest. Oli nii, Henri?
Oli jah nii. - Vot nii. Seisa sirgelt.
Andres? Andres!
Henri ema: Mis Andres, Andres? Jalga lasi, kui mind silmas.
Henri ema: Teate, nii need asjad ei käi!
Henri ema: Ma teen kõik selleks, et teie poiss saaks ka oma koosa kätte.
Tõesti ausõna! Kurat, ma olen oma Henrit kasvatanud!
Ta pole elu sees sellisteks roppusteks võimeline.
No mis sa röögid, siga oled või?
(Võru murdes) Poisikesed tahtsid paljast tutti näha, no mis siis?
Kõva kuritegu küll! - Henri ema: Kuidas, palun?
(Võru murdes) Ei ole tutt mingi ilmaime, leiad enda oma ka üles, kui hästi otsid.
[itsitavad]
Henri ema: Ei ole siin midagi imestada, et teie Andres selline on,
kui säherdused siin õue peal elavad!
Kao sisse!
Mis ma protokolli kirjutan? - Ise nägid ju.
Kirjuta, et jõudsid kokkuleppele.
Ja te kerige kõik perse!
Selma ja heledapäine naine: Ohoo! [lagistavad naerdaj
[automootor kähiseb ja turtsub, naised kõõksuvad naerust]
Naised: (naerdes) Ooh... [eemalduv automüraj
[mürtsatus]
Andres? Sindrinahk!
Mida sa nägid sealt puu otsast?
Mida sa nägid seal? Vasta, inimeseloom, kui sinult küsitakse!
Midagi ei näinud. - Ah, et mitte midagi ei näinud?
(ohkab) Ainult haiged käivad niimoodi naisi piilumas.
Mis sul arus oli? Kas sul häbi ei ole?
Noh? Vasta, kui sinu käest küsitakse!
(hingeldab) Võtad ja heast peast kasvatad teisest inimest
ja tema hakkab sulle kirstunaelaks...
[ohkab]
[vaikne jutusumin raadiost, taustal nõudekolinj
Mida sa näpid seal?
Mida ma näpin?
(mühatab) Mida sa näpid, jah?
Midagi ei näpi...
Mis lahti? - No mis lahti.
Poisikene näpib teki all tilli ja kui ma ütlen, siis salgab!
Ma ei näppinud mitte midagi! - Kurat, ma ise nägin, et näppisid!
Kas sa tahad haigeks jääda, Andres? Surmahaiguse saad, kui näpid.
Meil autobaasis oli selline, Hillar, muudkui liputas naistele.
Pandigi lõpuks vangi. - Ära tahad surra või?
Kui ma veel üks kord näen, et sa näpid, ma löön su ise maha.
[vaikne tuulekohinj
[veesolin]
(Võru murdes) Kae, poisil muudkui näkkab, meil ei midagi.
(Võru murdes) Kes niimoodi püüdma õpetas?
[veepladin]
Kivi kotti! Kuidas võtab?
Poisil, näed, latikas latika otsa, kõigil teistel null!
(Võru murdes) Naine ka ei peksa kodus nii valusalt, kui elu siin vee peal!
Kolla: Andres minu sõber.
Ja-jah, see kurat järve tühjaks püüab! On elu, ah?
[Kolla naerab)
Elu, jah...
Niipea, kui vee pealt ära astud, saab ta su jälle kätte.
2 [aeglane lõõtspillimuusika] >
Papa! Papa, tule ometigi vaatama!
Oi! Väga hea! Delikatesstoit!
Oi, kui suured. No need paneme suitsu!
Olgu, ma jään õue.
Vaata ette, Valter on jälle jommis, peksab Erikat!
[vaevaline laulujorin]
2 [muusika lõpeb] >
Hea küll. Andres, teeme ühe koroona.
Ma mängin ise mustadega. - Andres: Anna see punane.
Nii...
Nii!
[koroonanupud kolksuvadj
Noh, mis passid, löö! Sinu kord.
Ma vist suren ära?
Niimoodi sured ära praegu või?
Ma näppisin ennast.
[pugistab naerda]
Andres: Mida sa naerad noh?
Papa ütles, et võib ära surra või haigeks jääda.
(naerdes) Mind hirmutati sellega, et ma jään pimedaks.
Ei sure selle pärast keegi ära.
See papa on sul nii vana juba, ta ei mäletagi enam, mis ta ise teinud on.
Taha ma taon ära selle vanamehe sul?
Ei.
[ägiseb, lõõtspill kääksub]
[jutusumin]
Kuhu sa Hiirekõrv veel trügid?
Ohoh...
Näe, kus veteran.
Kas sa kommunist ei tea, kummast otsast järjekord on?
Hea küll. Vorstisaba ei olegi minusuguste jaoks.
Nõukogude inimene ei rooma nagu uss!
» [estraadimuusika] >
Tahtsin tegelikult ainult äädikat osta, marinaadi jaoks. Sain angerjat.
Selg sirgu!
Mul tütrepoeg kella ühest hoidis järjekorda,
ma vanainimene ei jõua seista, tulen kui vorsti andma hakatakse!
Vorst tuli!
Lähme-lähme...
[uks kääksub] 2 [muusika lõpeb] >
[jalgratas ragiseb] [taamal hauguvad koerad]
Valter: Oh! Tüdrukud, kui te musu tahate tulge siia,
siin on Võru linna kõige kõvem suudleja!
Tulge-tulge! - Andres: (sosinal) Ole vait!
Eks kui tahtma hakkame, küll tuleme.
[vali särin]
Meil ei ole lihtsalt millestki rääkida.
No siis lihtsalt vaatad eidele silma ja naeratad.
Millestki peab ju ikkagi rääkima?
Noh siis ütled talle näiteks, ma ei tea, et tal on ilusad silmad.
Iga kord kui millestki rääkida ei ole,
siis vaatan talle otsa ja ütlen, et tal on ilusad silmad.
Valter: Kas või! [särin]
Näh, võta rubla.
Valter: Kui mehel raha ei ole, siis ei ole lootustki.
Teed talle kohe alguses midagi välja
ja hiljem ka kogu aeg lõksutad rahakoti raudu, pea meeles.
Pool kaksteist. - Ei lähe õigeks ajaks.
Lähed kümme minutit hiljem. See teeb plika arirmukadedaks.
Vaatab, et mehel on naisi jalaga segada, ei olegi ma vist ainuke...
Ja pea meeles, ise lõpetad kohtumise.
Tõused püsti, ütled, et sul on tegemist, lähed ära,
aga et sinu pärast võib homme samal ajal uuesti kohtuda.
Tegelikult ei ole ju tegemist. - Valter: Aga sina ütled, et on.
Tegusad mehed lähevad naistele peale! Vaata mind!
[jalgratas ragiseb]
[vaikne jutusumin, taamal linnulaul]
Ma jäin hiljaks. - Ma ka.
Palju tegemist oli.
[nõudekolin, jutusumin]
Andres: Aitäh.
Kas sa muna majoneesiga ei taha, sa alati võtad...
Mis sa suvel tegid?
Pioneerilaagris olin. Vanemad saatsid jalust ära.
Täiesti lasteaed.
Mida sa vaatad?
Ee...
Sul on ilusad silmad.
Vend ütleb küll, et mul on sea silmad.
2 [rütmikas popmuusika] >
2 Hetke vaid mõni mälestus kestab, >
2 kuid on neid, mida minna ei lasta. >
2 Küllap siis on meil väga neid vaja, >
sest nad leiavad aja, külastavad meid taas. >
2 Hetke vaid mõni mälestus kestab, >
2 kuid on neid, mida minna ei lasta. >
2 [muusika vaibub] >
Aga ma pean nüüd minema, kas homme samal ajal sobib?
Homme mul on terve päev sugulasi.
Aga kui, siis hiljem, päris õhtul.
Öösel ma ei saa. - Mis sul öösel on?
Tegemist.
Aga sa ju nagunii öösel ei saaks.
Öösel mina küll saaks. Aknast!
(Võru murdes) Ma hakkan koju minema. Kas te jääte ööseks siia või mis te teete?
Andres: Tere!
Mis sul hakkas? - (sosinal) Mata õps.
Ainult üks jäätis veel palun.
Ma annan poisile jäätise.
Müüja: Näh, võta!
Homme siis kell üksteist, jah? - Vabalt!
Sa ampsu ka annad? - Ah, jah...
[jalgratas ragiseb]
Kas ma tegelikult ka meeldin sulle?
Uuri välja!
2 [rütmikas popmuusika] >
» Sajab akna taga laia valget lund veel õhtu eel. >
» Ja ma äkki läbi jäätunud klaasi siis > [uks kolksatab]
2 su silmi näen. >»
2 Sina surud vastu külma klaasi suu >
2 ja mina ka. >
2? Ja jäälilled kõik me aknaklaasil siis sulavad. >
2 [muusika lõpeb] >
[ritsikate sirin, vaikne vee loksumine]
[õngenöör vihiseb, taamal huikab öökull]
2 [rütmikas popmuusika] >
2 Nüüd öös on üksi nad ja see on nukker SOS. >
2 Miks küll nii läksid sa, ma hüüan aina SOS! >
» Tean, et kord mind sa kuuled ja taas on kõik hea. >
» Tean, et kord see signaal kokku viima meid peab. >
2 Ma siiski tunnen nii, et peagi muutub kõik... >
2 [muusika vaibub] >
Sinuga on nii hea,
ei pea üldse mõtlema, mida järgmiseks öelda või teha.
Ah, põrgut!
Nüüd see Pärnu ka veel.
Aga varsti ma olen tagasi.
Suve on veel küllalt...
[taamal vaikne naerukihinj
Kuule, vaata!
[vaikne jutusumin, veepladin]
Kas ma olin niisama ilus, kui sa puu otsast nägid?
Ilusam.
[kiljatavad]
Ma tahan ka.
Mida?
Alasti ujuda! Kohe!
Oh ei...
Tüdruk: Davai, kolme peale.
Tüdruk: Üks, kaks, kolm.
Tüdruk: Hull kuuvalgus... napakalt valge...
[vali ritsikate sirin]
Tüdruk: Aga olgu, nii kergelt sa ei pääse.
Tüdruk: Kui ma Pärnust tagasi tulen, on pimedam.
flinnulaul, lähenevad sammud]
See on minu aken, teinekord tead.
Kalamehe 3.
Ma kirjutan kohe kui Pärnusse jõuan.
No kui sa viitsid.
Mis seal viitsida?
[uks paugatabj
[vihmaveerenn koliseb]
Jah, ja-jaa, nii. Väga hea.
Kolla: Peaga peab probleemid ära lahendada!
Valter: Peaga saab ka lüüa. (naerab) - Kolla: Ei kaklema!
Ei, see on tõsi Andres.
Teinekord piisab sellest, kui teed lihtsalt ülbe näo ette.
Vaata. Enamus teeb selle peale püksid täis.
Natukene peab rusikatega kaasa aitama. Noh, proovi.
Ja-jah, väga hea. Veel süngemaks. Jaa!
Paar nädalat veel peegli ees harjutamist ja tuleb välja küll! Väga hea.
Andres, tule parem paadimatkale kaasa.
Ei, Andres ei saa tulla, Andres ootab pruudi kirja.
Ei saa sina, Kolla, oma viidikatega looduse vastu.
Ära muretse, küll see kiri tuleb, plika on sul peos. Jätkame!
Valter: Just-just... (naerab)
Valter: Nii, väga hea...
Valter: Jaa...
Pane jalaga ka. Voh nii!
2 [aeglane lõõtspillimuusika] >
[postkasti luuk paugatab]
2 [muusika lõpeb] >
Mamma: Leiti jõe äärest,
Mamma: oli kärestikul kummipaadiga teravate kivide otsa sõitnud.
Paat ribadeks ja ise oli seal kalda kõrval lebanud.
Insult, mis muud.
No peaasi, et hing sees.
Ta oli juba enne insulti pooletoobine.
Ega see insult teda nüüd targemaks ka ei teinud.
[malenupud kolksuvadj
Matt!
Ahah...
Oota...
Oota ma käisin siin kogemata valesti.
Käiku tagasi ei võeta. Matt!
Kaotaja koristab laua.
[uks kolksatabj
Ma mõtlen, et vist peaks plika kirja ikka Andresele edasi andma?
Matt?
Mismoodi matt?
» [rütmikas popmuusika raadiost] >
2 Miks küll nii läksid sa, ma hüüan aina SOS! >
» Tean, et kord mind sa kuuled ja taas on kõik hea. >
» Tean, et kord see signaal kokku viima meid peab. >
» Tean, et kord mind sa kuuled ja taas on kõik hea... >
2 [muusika katkeb] >
[uks kolksatab, jutusumin]
Ohoo! - Vaata, mis mina sain!
Peeter: Terve suvi on mul rusikad sügelenud, ei tea miks?
Tule eest! - Sittagi!
Kurat, kui sa nii kõva mees oled, siis sa tuled täna õhtul Kubjale.
[toolid kolisevad]
Istuge, istuge...
[õpetaja ohkab]
No vaadake ennast, vaadake, mis üks suvi on teiega teinud.
Suured, toredad inimesed.
Ma olen täitsa kindel, et sellel aastal te olete
palju tähelepanelikumad ja palju koostöövalmimad.
Nii.
[veesolin]
[lapsed naeravad]
Täna on kõigile "üks".
[lapsed pomisevad]
[uks paugatabj
2 [rütmikas popmuusika] >
2 ...akna taga ulub jäine tuul ja kurb on meel, >
2 kuigi aken on just nõnda nagu siis lilledes. >
2 [muusika katkeb] >
[Andres hingab raskelt, taustal madal kuminj
» [muusika jätkub] >
» Nii jäälilled kõik me aknaklaasil siis sulavad. >
2 [muusika lõpeb] >
[rahvas hõiskab, plaksutab]
Laulja: Aitäh!
2 [rütmikas popmuusika] >
Noh, koju aluspükse vahetama, jah? - Andres: Näpi kotte!
Oot, mina näpin kotte või? - Tüdruk: Lõpetage ära.
Peeter: Kes nüüd kotte näpib?
Peeter: Ai, kurat!
Mendid!
Jookseme!
2 [muusika katkeb] >
[Ppaberikrabin]
Noh...
Sa oled ka nüüd paberitega mees!
Ülbet nägu tegid neile ikka?
Tegin.
Valter: See pole käskkiri, see on aukiri. See raami ära ja pane omale seina peale.
Kuidas sul armastuserindel läheb ka?
Ei lähe.
Tahad ma räägin ise Mariaga?
Ei... parem mitte.
Plikaraisk võiks teada, kui hea poiss sa oled.
Noh, mis läinud, see läinud...
Uhke oled.
Sa ei kujuta ette, kui palju jama uhkus on mulle toonud.
Kuradile need naised!
Papa: Direktori käskkiri number 87.
Avaldan valju noomituse 8.B klassi õpilasele sobimatus käitumises.
Osales kakluses.
Lõi klassivend Peeter Merimetsa
rusikaga näo piirkonda.
Oota mis näo piirkonda?
Kui lõi ninaluu puruks, siis lõigi vastu nina!
Mis? Me peame nüüd kooli seletama minema?
Aga vot ei lähe. - Mamma: Ah?
Papa: Direktor noor inimene, tulgu ise siia!
No nii, õige tegu. Tubli poiss!
Mis, sa kiidad tagant või?
Kurat, pätile peabki virutama.
Ma oleks veel andnud tead karateelöögi vastu kaelasooni tead...
Viuh, viuh...
Oih! - Jumal küll...
Oota! - Oota, püsi paigal.
Oota nüüd, pane maha. - Ma ei saa.
Kuidas sa ei saa, pane maha. - Oota.
[ohkab sügavalt]
[taustal vaikne lainte loksumine, kajakate kisa]
Eluisu ei ole...
Andres: Ei ole jah.
[veepladin]
Andres: Oota, ma tulen appi.
[Kolla ähibj]
Ma saan ise.
Oh, sul on õigus. See ajab ahvena lolliks. Ah!
See on kunn, Kalju pärandus.
Noh... [luristab nina]
See on nüüd sulle.
Kurat! Miks sina elada ei taha, kui kala võtab? (naerab)
Andres: Seda ma sulle ju kogu aeg räägin!
2 [aeglane lõõtspillimuusika] >
[uks kääksub]
2 [muusika vaibub] >
Tüdruk: Debiilik! [jutusumin]
[automüra]
Papa! - Papa: Andres!
[mootorimürin, pumbakohin]
Erika: Valter viskas välisukse võtmed õhuaknast välja,
pani voodi põlema ja ütles, et põle, raibe!
Mis kuradi...
Taevane arm küll!
Mis sel Heinol arus oli?
Üksiku meesterahva asi, kust tema ikka naine võtab.
Heino: Ma tulin... oh...
(ohkab) Noh...
Ma ei saanud, mul ei ole südant daamile ei öelda. Kui, noh...
Mina ei löönud litsi. No ei löönud, mis sul arus on?
Heino tuli korraks lihtsalt läbi... purgikaanetajat laenama.
Jah! - Kolla: Muidugi.
[Erika röögatab]
Tule ära! Mine eest ära. Mis sa teed, teisel on käed haiged.
Hingata ei ole midagi. Valter seisab keset tuba, käed laiali.
Siis võttis mu kinni, tõstis õhku, viskas läbi aknaklaaside välja.
Ütles, et ela oma sitast elu.
[naised nuuksuvadj
Eerika: Kui ümber pöörasin, siis olid leegid aknast väljas...
[naised halavad]
Andres: Kus ta on? - Seal.
2 [aeglane muusika] >
2 [muusika vaibub] >
[valjenev signaalide koorj]
(Võru murdes) Näis, kes Brežnevi asemele pannakse.
Ongi tükk aega rahulik olnud.
Papa: (Võru murdes) Kui mõni Stalin jälle pukki saab,
Papa: (Võru murdes) hakkab küüditamine jälle peale.
Mamma: Jumal hoidku selle eest.
[paberikrabin]
Mamma: Vast saab mõne Nikita moodi mehe...
Ei usu, et sellist sulle enam antakse...
Kolla: No Andres, mis sul on seal?
2 [aeglane muusika] >
2 [muusika vaibub] >
[labidas raksatab]
[Andres ohkab, luristab nina]
Kolla: Noh?
Kolla: Mis on? [Andres ohkab]
Ta ikkagi kirjutas!
Kohe esimesel päeval, kui ta Pärnusse jõudis.
Ja kiri jõudis kohe järgmisel päeval kohale ka.
Papa ja mamma pensionipäev.
Ainus päev, kui ma ise postkasti juures ei käi.
Kus kiri on?
Papa võttis ära.
Kurat...
Mina annan ise sinu papale tappa.
[labidas raksatab]
[prügikast koliseb]
[klaasiklirin]
[lähenev politseisireen]
[taamal hauguvad koerad]
[automüra]
[automüra ja politseisireen eemalduvad]
Mamma: Andres on aastaga nii palju kasvanud, hirm tuleb peale.
Varsti tuleb ta sõjaväkke saata.
[mürtsatus]
Papa: Poisike on ta veel.
Papa: Jalad on küll suured, aga noh, ega see temast veel meest ei tee.
Males, näed, tegi sulle juba pähe.
(Võru murdes) Ühe korra tegi.
Tegi pähe.
Mis sa naerad? Mis sa lõhvard, malest tead?
2 [aeglane popmuusika] >
2 Kuhugi on kadunud usk ja unustus, >
2 sinu kaunid hääled, raagus sõnad suus. >
2 Sinu suu ja silmad üle sügise... >
Mees: Noormees, siin vetelpääste!
Jää on nõrk, palun kohe kalapüük lõpetada ja kaldale tulla. Viivitamatult!
Tulge tagasi, siin vetelpääste, tulge tagasi.
Noormees, kui te ei kuuletu...
Tütarlaps, kuhu te lähete?
Kes see tütarlaps on, keda ma ei tea?
Tütarlaps tulge tagasi!
Andres.
Keegi Valter kirjutas mulle.
Mees: Jää on nõrk, tulge tagasi!
Vist hea mees?
Jah, parim...
Mee: Tulge tagasi!
[jää praksatab]
No mis seal vee peal on? Seal on lihtne...
Aga siin maa peal saab elu su kohe kätte.
2 Kuhugi on kadunud usk ja unustus. >
2 [muusika lõpeb] >
2 [aeglane muusika] >
2 Sa seisatad, pöördud ja kaodki siis öösse, >
2 su järel jääb keerlema lumine torm. >
2 Ma tean, et ei sobi ma siia miljöösse, >»
» ma lahkun, ehk kohtume järgmine kord. >
2? Mis homme meist saab, seda ette ei tea, >
2 mu ümber vaid uimane vine. >
» On mõtetest paistes mu väsinud pea, >
2? ja tihti mul viirastud sina. >
2 Kas armastust üldsegi olemas on? >
»P Ei tea, aga kahtlustan siiski. >
2 Seepärast on mõneti nukker see laul >
2? ja kaeblik on juba ta viiski. >
2 Su juuksed ja kleidivöö meelde mul jäid, >
» sa naersid mu võimatut plära. >
2 Sa oled vaid korraks, vaid hetkeks, mis näis, >»
2 ja juba sa lendasid ära. >
2 Kas armastust üldsegi olemas on? >
»P Ei tea, aga kahtlustan siiski. >
2 Seepärast on mõneti nukker see laul >
2? ja kurblik on juba ta viiski. >
Subtitreerinud Piret Õunapuu Film Tower OÜ
2 [muusika lõpeb] >