Downloaded from YTS.MX
‏[אלז בצרפתית] זה מצחיק
Official YIFY movies site: YTS.MX
‏כי כשצופים ב"הנוקמים" האחרון של מארוול,
‏טוב... זו קבוצה
‏של גיבורי על...
‏שמנסים להציל
‏את האנושות,
‏להציל
‏אנשים,
‏להילחם
‏למען ההצלחה.
‏וטוב, אנחנו די דומים.
‏[מתנגנת מוזיקה מעוררת]
‏[אלז] כולנו גיבורי על
‏כי כולנו חווינו טרגדיות.
‏כולנו עברנו
‏משהו שלא אפשר לנו להצליח.
‏ושם טמון הכוח שלנו.
‏החיים הם מאבק.
‏אנחנו מנסים להציל את העולם.
‏[גונזלס באנגלית] ‏באולימפיאדה נוצרים גיבורים.
‏למשחקים הפראלימפיים באים הגיבורים.
‏[מתנגנת מוזיקה מעוררת]
‏- סרט תיעודי מקורי של NETFLIX -
‏[בבה ויו] בגיל 12 הייתי בשבט בצופים.
‏הם נתנו לנו כינויים.
‏הכינוי שלי היה עוף החול.
‏כי עוף החול יכול לחיות ‏ולמות ולהישרף ולחזור לחיים.
‏השבט שלי בצופים ראה אותי בכל צעד,
‏חיה, נשרפת, מתה ואז חוזרת לחיים.
‏כשהייתי צעירה ממש, ‏המאמן שלי ניגש אליי ואמר לי,
‏"יש גן עדן,
‏ושם גן העדן הוא המשחקים האולימפיים.
‏את פשוט צריכה לעבוד קשה, ‏בכל יום, בכל שעה, כמיטב יכולתך,
‏כדי להגיע למשחקים האולימפיים".
‏אז חלמתי על האולימפיאדה...
‏- בבה ויו -
‏ואז זה השתנה למשחקים הפראלימפיים, ‏אבל זה כמעט אותו הדבר.
‏[דיבורים לא ברורים]
‏בגיל 14 נשאתי את הלפיד
‏וייצגתי ספורטאים פראלימפיים עתידיים.
‏[מחיאות כפיים ותרועות]
‏[גונזלס] אם בוחנים את ההיסטוריה ‏של המשחקים הפראלימפיים,
‏חווינו עליות ומורדות,
‏אחד טוב, אחד לא כל כך טוב.
‏לו היה צריך לבחור מקום שאפשר להצליח בו,
‏זה היה לונדון.
‏- לונדון -
‏זה מקום הולדתנו, ‏המדינה שיצרה את התנועה הפראלימפית.
‏לארגן אירועים, להיות יצירתיים ‏ולקרוא תיגר על סטראוטיפים.
‏לונדון היא בירת העולם.
‏[כתבת] המארגנים של לונדון 2012 ‏התחילו להתכונן למשחקים הפראלימפיים.
‏[כתב] לפי עמותת מנקאפ,
‏פשעי שנאה ‏נגד בעלי מוגבלויות הגיעו לשיא חדש,
‏ולכן כל דבר שיתקן את היחס ‏כלפי בעלי מוגבלויות הוא חשוב.
‏[גונזלס] כשאמרתי לעמיתים שלי,
‏שאני עומד ללכת לראיון למשחקים הפראלימפיים,
‏מרבית האנשים אמרו לי, "אל תתערב.
‏זה ספורט לאחרים שהם בעלי מוגבלויות.
‏לא, זה מסובך מדי. זה לא באמת ספורט".
‏[כתב] כל העיניים יהיו נשואות ‏אל הספורטאים הפראלימפיים,
‏שעה שהסמל שלהם מחליף את חמש הטבעות.
‏במהלך האולימפיאדה, ‏ארבעה או חמישה ימים לפני סיומה,
‏היה נדמה שבכל מקום צצים לוחות שחורים
‏שכתוב עליהם, "תודה על החימום".
‏זה פרסם את המשחקים הפראלימפיים...
‏- סר פיליפ קרייבן -
‏"תודה על החימום."
‏אני לא בטוח שזה ישמח את האולימפיאדה,
‏אבל אני אומר לכם, ‏מבחינתי זה היה בול במקום.
‏פיליפ לא רוצה להיות השני, ‏הוא רוצה להיות הראשון.
‏[פרשן] זה עדיין אצל קרייבן.
‏[גונזלס] הוא היה ספורטאי,
‏והוא רצה שלספורטאים האחרים יהיו ‏הזדמנויות טובות אפילו מכפי שהיו לו.
‏[פרשן] עוד שתי נקודות לפיל קרייבן.
‏צ'אבי גונזלס, בחור טוב.
‏אם היחסים בין הנשיא למנכ"ל ‏אינם טובים, תשכחו מזה.
‏רצינו לשנות את האופן ‏שבו ראו את בעלי המוגבלויות.
‏[הקהל מריע]
‏[אלז בצרפתית] זה היה בית ל...
‏כל האומות.
‏- ברוכים הבאים לכפר האולימפי -
‏זה כמו ספורט קבוצתי, לא אישי.
‏אנחנו מאוחדים. כשאנחנו הולכים לתחרויות,
‏אנחנו תמיד שם כדי לעודד זה את זה.
‏[מאט סטוצמן באנגלית] פשוט כל האווירה
‏של להיות חלק ממשהו גדול ממך, זה היה מדהים.
‏[אלי קול] זה כאילו יש לנו משימה ‏שאיש לא מדבר עליה.
‏כל ספורטאי פראלימפי ‏חווה חיים שבהם אמרו לו,
‏שוב ושוב, שהחיים יהיו בלתי אפשריים בשבילו.
‏[קהל מריע]
‏[סטוצמן] המשלחת העיראקית ‏הייתה במרחק 30 סנטימטרים מאיתנו,
‏והיו לנו אנשים במשלחת שנפצעו בעיראק.
‏העולם צריך לראות יותר מזה.
‏[מתנגנת מוזיקה מרוממת]
‏אנחנו בדרך לטקס הפתיחה.
‏[אנשים מריעים]
‏[סטיבן הוקינג] המשחקים הפראלימפיים
‏נועדו גם לשנות את תפיסת העולם שלנו.
‏כולנו שונים.
‏אין דבר כזה, אדם סטנדרטי או רגיל.
‏[קרייבן] היינו צריכים לספק שלל במות ‏שעליהן הם יוכלו להופיע,
‏ולהראות לעולם ולעורר השראה בעולם ‏ולרגש את העולם.
‏המשחקים הם חלון הראווה של התנועה.
‏המשחקים הם הדבר העיקרי ‏שיכול להמשיך ולהניע את התנועה.
‏הריני מכריזה על פתיחת ‏המשחקים הפראלימפיים בלונדון 2012.
‏[שדרנית] הנה זה, האגיטוס,
‏הלוגו הפראלימפי שתלוי ‏על גשר מצודת לונדון היפהפה.
‏אלה היו המשחקים הפראלימפיים הראשונים שלי. ‏הייתי בסך הכול בן 19.
‏בוקר טוב!
‏[ג'וני פיקוק] אתה מודאג מסיפורי האימה
‏על ההיסטוריה של המשחקים הפראלימפיים, ‏כמו אצטדיונים שקטים.
‏אתה אף פעם לא יודע איך זה יהיה ‏לפני שאתה מגיע לשם.
‏[טטיאנה מקפאדן] זה ממש לא עקבי.
‏אז חששתי והייתי לחוצה.
‏[פיקוק] מוליכים אותך מתחת לאצטדיון
‏כי יש שם מסלול ‏שבו כולם עורכים את ההכנות האחרונות שלהם.
‏כל הספורטאים יחד. זה רציני ביותר.
‏[דוכס סאסקס] ‏המון אנשים, בהתבסס על מה שאמרו להם,
‏חשבו שזה ייכשל ‏ושהם לא יצליחו למכור כרטיסים.
‏[מחיאות כפיים ותרועות בקהל]
‏האצטדיונים היו מפוצצים.
‏הספורט היה מדהים.
‏[הקהל מריע] ‏-[פרשן] איזו חבטה מדהימה!
‏זאת ודאי חבטת האליפות.
‏אבל מה שהם ראו היה, ללא ספק, ‏טוב יותר מאשר באולימפיאדה עצמה.
‏- הדוכס מסאסקס ‏מייסד משחקי האינווקטוס -
‏[גבר] למקומות.
‏[מתנגנת מוזיקה מעוררת] ‏-[הקהל מריע]
‏[פרשן] האווירה פשוט מחשמלת!
‏ג'אנג בפנים, דייב ויר במסלול החיצוני.
‏דייב ויר צריך להשתמש ‏בכל מאגרי הביטחון העצמי
‏והכוח, כי זה צמוד כל כך. ג'אנג!
‏דייב ויר מוביל כעת. ‏דייב ויר עשה את זה שוב!
‏הלילה זכינו להיות עדים לגדולה.
‏[דוכס סאסקס] מבחינתי, ומבחינת רבים כל כך ‏בעולם, בייחוד ילדים קטנים...
‏לראות אנשים כאלה...
‏שמשיגים את מה שהשיגו...
‏שום כמות של ספרים שתקרא,
‏שום כמות של לימודים בכיתה...
‏לא יעניקו לך את ההשראה
‏שתעניק צפייה במשהו ‏שאמרו לך שהוא בלתי אפשרי.
‏[כרוז] גבירותיי ורבותיי,
‏זהו גמר הנשים ‏ב-100 מטר סגנון חופשי בסיווג S9.
‏מאוסטרליה, אלי קול.
‏[אנשים מריעים]
‏[שלוש שריקות משרוקית]
‏[קול] מבנה הגוף של האנשים ‏במשחקים הפראלימפיים מגוון כל כך
‏בהשוואה לאולימפיאדה. ‏באולימפיאדה, לכולם גוף זהה.
‏- אלי קול -
‏במשחקים הפראלימפיים, אף גוף אינו זהה.
‏[שריקת משרוקית]
‏זה פשוט מבעית, ‏הרגע לפני שאת מתחרה במשחקים הפראלימפיים.
‏[כרוז] למקומות. ‏-[צליל זמזם]
‏[קול] המים הקרים מכים בך ‏ואת חושבת, "זהו זה.
‏סביר להניח שהדקה הבאה ‏תהיה הדקה הכי חשובה בחיי".
‏אני רוצה שכמה שיותר אנשים בעולם ‏יצפו במשחקים הפראלימפיים
‏כי אילו הוריי היו יודעים ‏על המשחקים הפראלימפיים
‏כשהייתי בת שלוש, הייתה להם תקווה רבה בהרבה
‏לגבי היכולות של בעלי מוגבלויות.
‏[אמה של קול] היום הראשון שאלי הולכת.
‏קדימה, אלי.
‏[קול] דווקא נולדתי בריאה,
‏אבל יום אחד אימא שלי החליפה לי חיתול,
‏והיא גילתה בליטה מאחורי ברך ימין שלי.
‏הרופא אמר להם
‏שלקיתי בסרטן נדיר ביותר ששמו נוירוסרקומה.
‏[אביה של קול] אלי? ‏-מה?
‏[האב] אני אוהב אותך. ‏-אני אוהבת אותך.
‏אז עברתי המון כימותרפיה.
‏הכימותרפיה
‏עשתה אותי חולה יותר מהסרטן,
‏והגידול לא הצטמק.
‏הוריי נאלצו לקבל החלטה לקטוע לי את הרגל,
‏מיד אחרי שמלאו לי שלוש.
‏[אמה של קול] היום היא אמרה, ‏"תחזירו לי את כף הרגל".
‏[מצחקקת] ‏-[אישה] זה נהדר.
‏זאת כף הרגל שלך, נכון, אלי?
‏היא נשארת במקומה.
‏[קול] שאלתי את אמי למה היא פחדה כל כך
‏שיכרתו לי את הרגל,
‏והיא חששה שאהיה ילדה שונה לחלוטין.
‏הוריי לא הכירו אף בעל מוגבלות אחר,
‏והם ממש חששו שכל הזדמנות שעמדה להיות לי
‏כשנולדתי, לפתע תיגזל ממני,
‏ביום ההוא.
‏העניין בחיים באוסטרליה הוא ‏שכולם חייבים ללמוד לשחות.
‏[אמה של קול] אלי, זרועות ישרות. ‏אלי? זרועות ישרות.
‏די הרבה זמן שחיתי במעגלים. [מצחקקת]
‏שחייה היא מענפי הספורט הבודדים ‏שיכולתי לעסוק בהם בילדות
‏בלי להרגיש שיש לי מוגבלות.
‏אז ממש אהבתי לשחות.
‏אמרתי לאמי שאני רוצה להיות בלרינה
‏כי בדיוק צפיתי ב"אגם הברבורים".
‏ואמרתי, "הן חינניות כל כך, ‏ואני רוצה להיות חיננית".
‏והנה, יש לי ‏אחת מטכניקות השחייה החינניות ביותר
‏בנבחרת השחייה האוסטרלית ‏כנראה כי אני ממש נהנית מהחלק הזה.
‏[פרשן] אלי קול מאוסטרליה,
‏שוחה את משחה חייה בגיל 20.
‏קול במקום השלישי. ‏-[אמה של קול] קדימה, אלי!
‏[אישה] קדימה, אלי!
‏[פרשן] קול במקום השלישי.
‏[קול] אם אני נזכרת באלי הצעירה, ‏אני לא אוהבת שמנצחים אותי.
‏[אישה] קדימה!
‏[קול] החלטתי שאהיה הילדה הכי מהירה בנבחרת,
‏למרות שיש לי רגל אחת.
‏[פרשן] קול כעת מובילה.
‏תראו איזה כושר. קול בקדמת מסלול שש.
‏[תרועות]
‏[פרשן] אלי קול, יוצאת מן הכלל!
‏[קול] מבחינתי, ‏היכולת להסב לאימא שלי אושר כזה,
‏היא הצד החיובי בלהיות חולה.
‏[ויו] לא השתתפתי במשחקים הפראלימפיים, ‏אז הזדמן לי להישאר שם
‏למשך כל המשחקים.
‏[מדברת איטלקית] הי, מדברת בבה. ‏היום זה היום הראשון שלי כפרשנית.
‏[באנגלית] פגשתי כל כך הרבה ‏ספורטאים פראלימפיים והתאהבתי בכולם,
‏כי כשאת רואה מישהו, ‏את רוצה לדעת מה קרה לו.
‏כי למה הוא בכיסא גלגלים? ‏למה אין לו ידיים ורגליים?
‏ויש סיפורים מצחיקים, ‏וסיפורים מצחיקים פחות.
‏"פשוט תספר לי מה עשית, בבקשה." [צוחקת]
‏[פרשן בצרפתית] גמר הקפיצה לרוחק...
‏[בצרפתית] לראשונה בחיי...
‏- ז'אן-בפטיסט אלז -
‏ראיתי אצטדיון מלא כל כך.
‏[צועק]
‏[פרשן] ז'אן-בפטיסט אלז ‏הוא אחד הפייבוריטים.
‏[צועק] ‏-[הקהל מריע]
‏[התרועות גוועות]
‏[אלז] בחרתי בקפיצה לרוחק,
‏כי רציתי לברוח ממשהו, אני חושב.
‏תחושה
‏של לעזוב ולעולם לא לחזור.
‏של תעופה,
‏של בריחה...
‏ראיתי הרבה כל כך בזמן קצר, בילדות.
‏חוויתי את הדבר הנורא מכול בילדות.
‏רדף אותי סיוט אחד.
‏נאבקתי להתקדם, לשכוח.
‏אני מניצולי מלחמת האזרחים בבורונדי ב-1993.
‏אני זוכר הכול, כאילו זה קרה אתמול.
‏שבט ההוטו רצה לחסל ‏את כל משפחות הטוטסי שיכולות להתרבות,
‏כל אם וילד.
‏הייתי בן שלוש.
‏לא הבנתי מה קורה, למה הם עושים את זה.
‏ניסיתי לברוח מהרוצחים עם אמי...
‏אבל...
‏לא הייתי מהיר מספיק.
‏ואז ספגתי ארבע מהלומות מצ'טה. ‏כך איבדתי את הרגל.
‏ומהלומה נוספת בזרוע.
‏וכאן, בראש, ואחת בגב.
‏ואחרי זה נאלצתי להיות עד...
‏נאלצתי לצפות באמי נרצחת לנגד עיניי.
‏כן.
‏התעוררתי בבי"ח. ‏הייתי כמו מת במשך ארבעה או חמישה ימים.
‏סבלתי מדימום חיצוני ומדימום פנימי.
‏מדהים. בן שלוש ושרדתי אחרי...
‏הטבח הזה.
‏ואז נאלצתי לשקם את חיי ‏בבית יתומים. בודד, נטוש.
‏[מתנשף]
‏למה אני אוהב לרוץ ולקפוץ?
‏זה כאילו אני מנסה לברוח ממה שקרה.
‏[מתנשף]
‏אני רץ כדי לברוח.
‏ליפול ולקום. ליפול ולקום, אלה הם החיים.
‏וזה רלוונטי לאנשים רבים. ‏והבנתי את זה בשלב מוקדם מאוד.
‏והיום הספורט הוא מה שמציל אותי.
‏[צועק]
‏במשחקים הראשונים שלי, לא למדתי מהו ניצחון,
‏אבל למדתי הרבה על אנושיות.
‏[גונזלס באנגלית] בספורט הפראלימפי, ‏לכל אחד יש סיפור.
‏מקורו בזה שהם מסירים מחסומים
‏כדי שיהיו מסוגלים להשיג את רצונם,
‏להתקדם ולחיות את החיים, ‏גם אם אחרים חושבים שהם לא יכולים.
‏[הקהל מריע]
‏בצעירותי, היו לי חלומות רבים.
‏רציתי להיות רוכב BMX, ‏לעשות סלטות לאחור וכל מיני.
‏- מאט סטוצמן -
‏זכור לי שאמרתי לאבי ‏שאהיה מייקל ג'ורדן הבא,
‏כשמייקל ג'ורדן היה המלך.
‏[פרשן 1] חטיפה. ‏הוא שמר אותו בתחומי המגרש. הנה זה שוב.
‏[שריקת משרוקית] ‏-[שני הפרשנים] הו!
‏לא היה סיכוי שאהיה מייקל ג'ורדן.
‏שום סיכוי.
‏אני לא גבוה מספיק, נכון?
‏אבל הדבר שעניין אותי ‏יותר מכול היה מכוניות.
‏אני יכול לנהוג בה עם כפות הרגליים ‏ולנצח 90 אחוזים מהסובבים אותי.
‏למכונית אין סטראוטיפים בנוגע לנהג.
‏לא אכפת לה אם יש או אין לך זרועות.
‏היא פשוט רוצה שינהגו בה.
‏לכן התאהבתי בקשתות.
‏קשת פשוט רוצה שיירו בה.
‏הרופאים אמרו שאין סיבה רפואית
‏לכך שנולדתי ללא זרועות.
‏כזה אני. איזה כיף. [מצחקק]
‏אמי ואבי כל הזמן מספרים סיפורים ‏על איך ומדוע הם החליטו לאמץ אותי.
‏הם לא חיפשו מישהו עם לקות גופנית או שכלית.
‏מישהו התקשר אליהם ואמר,
‏"יש אצלנו איזה ילד, ‏וכדאי שתבואו לראות אותו."
‏והם אמרו, "ואין לו זרועות",
‏ו"אולי כדאי שנחשוב על זה קצת".
‏הם החליטו לקחת אותי למסעדה, ‏ותקעתי את הפנים שלי באוכל,
‏כאילו, אני... [מצחקק]
‏אכלתי כמו חיה, בערך.
‏שתי אחיותיי הגדולות ואחי הגדול היו שם, ‏והוריי אמרו,
‏"שימו לב שכל המסעדה בוהה בו עכשיו.
‏זה מה שאתם רוצים?"
‏והם אמרו, "לא נעזוב בלעדיו".
‏והם לקחו על עצמם את האתגר הקשה ‏ללמד אותי איך להסתגל לעולם,
‏במקום שהעולם יסתגל אליי.
‏אז בגיל צעיר מאוד,
‏הם אמרו, "אנחנו יודעים שאתה מסוגל".
‏ואמרתי, "לא, אין לי זרועות. ‏תעזרו לי, בבקשה".
‏והם אמרו, "לא, סליחה. תשבור את הראש לבד".
‏[מצחקק]
‏סביר להניח שבתוך כשנה,
‏התחלתי ליהנות מהעובדה ‏שיש לי חופש לנסות דברים חדשים.
‏אני זוכר שבצעירותי ‏ראיתי את אחי מטפס על עץ תפוחים
‏ואני רציתי לטפס עליו.
‏וזכור לי שאבי אמר, ‏"היי, קדימה, טפס על העץ.
‏אם תטפס על העץ בכוחות עצמך,
‏תצטרך לרדת ממנו בכוחות עצמך".
‏ונתקעתי למעלה במשך 40 דקות.
‏אבל הם לא עזרו לי, וירדתי, ‏וזה לימד אותי לקח חשוב ביותר.
‏למרות שאין לי זרועות,
‏אני עדיין יכול לעשות מה שכולם עושים.
‏אני פשוט צריך לנסות.
‏ולולא כל מיני דברים כאלה,
‏מעולם לא הייתי מנסה לרכוב על שור, ‏ורכבתי, כן?
‏ושם חטפתי זעזוע מוח ראשון.
‏אבל אילו הם היו קפדנים יותר, ‏לא הייתי עושה את זה.
‏[כרוז] נציג ארה"ב, מאט סטוצמן.
‏[הקהל מוחא כפיים ומריע]
‏[סטוצמן] פעם עשו לי סריקת מוח,
‏והבינו שמוחו של אדם ממוצע
‏שמפעיל את כפות הרגליים הוא בגודל של אפון,
‏ושלי כנראה טיפה קטן יותר מכדור בייסבול.
‏אני מרגיש שזו הייתה המתנה שלי.
‏התברכתי ביכולת להשתמש ‏בכפות הרגליים כאילו היו ידיים.
‏[הקהל מוחא כפיים ומריע]
‏אמרו שהכפר האולימפי מזכיר יותר כפר נופש.
‏[צוחק]
‏איך היה בכפר הספורטאים הפראלימפיים?
‏יצא לך "לנענע" הרבה?
‏[הקהל צוחק]
‏אני לא יכול לענות על זה.
‏בחייך! ‏-לא דפקת שם אף אחד?
‏[הקהל צוחק]
‏[הקהל מוחא כפיים]
‏[כתבת] ג'ונתן פיקוק משפרת' בקמברידג'שייר
‏עבר ניתוח נוסף ברגלו לפני כמה שבועות.
‏[פיקוק] בשנת 2011, ‏בכל ריאיון שהשתתפתי בו...
‏- ג'וני פיקוק -
‏השאלה הראשונה הייתה, "איך איבדת רגל?"
‏בחודשים שקדמו ללונדון, ‏ובאופן בלתי פוסק אחרי לונדון,
‏התמקדו רק בספורט,
‏והיה מעבר אדיר מהסיפור אל הספורט,
‏והיה מדהים לראות את זה.
‏לא התכוונתי לעשות משהו מעבר ל-100 מ'.
‏סביר להניח שמעבר לכל דבר אחר, ‏אני עצלן מכדי לרוץ רחוק יותר,
‏כן, 100 מטר מתאים לי בול.
‏[פרשן] ועכשיו כוכב על בין-לאומי,
‏אוסקר פיסטוריוס, הספורטאי הפראלימפי ‏המפורסם ביותר בכל הזמנים,
‏מתחרה במחזיק השיא העולמי ‏מבריטניה הגדולה, ג'וני פיקוק.
‏[הקהל מריע]
‏[פיקוק] השמות בתחרות הזו ענקיים. ‏אשמח לזכות במדליה.
‏[פרשן] הנה פיסטוריוס.
‏[פיקוק] לפני המרוץ, ‏זכור לי שאוסקר ניגש אליי,
‏הוא אמר, "אכפת לך אם אתפלל למענך?"
‏והוא תפס את ידי והוא היה כאילו,
‏הוא התפלל לאלוהים ‏וקיווה שאעשה את הקטע שלי.
‏בעיקרון הוא אמר, "תראה, זה שלך".
‏ממש הערצתי אותו ‏על כל מה שעשה לטובת הספורט הפראלימפי,
‏וברור שבזמנו הוא היה האליל שלי.
‏אוסקר היה הפנים של המשחקים.
‏[פרשן] אלו קריאות העידוד לפיסטוריוס.
‏[קהל מריע בחוזקה]
‏חשבתי, אם אזכה לעידוד קטן ‏בהשוואה לאוסקר, אשמח מאוד.
‏[פרשן] והנה פיקוק.
‏[תרועות מתחזקות]
‏לא האמנתי.
‏התחלתי לשמוע שקוראים בשמי, שזה מגוחך.
‏[הקהל] פיקוק! פיקוק!
‏[פיקוק] זה לא קורה באתלטיקה. ‏אמורה להיות דממת מוות.
‏אז פשוט אמרתי לכולם להיות בשקט.
‏[פרשן 1] פיקוק מבקש מהם להיות בשקט.
‏הוא רוצה דממה, והקהל פשוט צריך להקשיב.
‏פתאום היינו בעמדת הזינוק.
‏[כרוז] שוב, שקט לזינוק, בבקשה.
‏[פרשן 2] מתח מדהים באצטדיון.
‏[כרוז] היכון.
‏[יריית אקדח הזנקה]
‏[הקהל מריע]
‏[מתנגנת מוזיקה מותחת]
‏[פיקוק] אני לא ממש זוכר ‏שום דבר שקורה לפני נקודת 60 המטרים.
‏לזה אנחנו מתאמנים.
‏כשהאקדח יורה במרוץ, ‏אתה פשוט פועל בלי לחשוב.
‏[פיקוק] ובנקודה הזאת, הובלתי.
‏אבל העניין הוא שפתאום התרכזתי ‏בדברים הלא נכונים.
‏חשבתי רק, "אוסקר תכף חולף על פניי".
‏כי בכל גמר אחר של המשחקים הפראלימפיים,
‏אוסקר ניצח בהפרש זעום... ‏רגל אחת על קו הגמר,
‏בהפרש הכי זעיר.
‏ממש עשיתי במכנסיים. [מצחקק]
‏אני פשוט נלחץ כל כך,
‏פשוט מנסה להילחם כדי להגיע לקו הגמר.
‏[פרשן] ההתחלה חיונית, ופיקוק פותח טוב. ‏הוא מוביל על פיסטוריוס.
‏בראון מנסה להתקדם איתו! פיקוק מוביל!
‏פיסטוריוס מתחיל לצמצם פערים.
‏פיקוק זוכה בזהב!
‏[הקהל מריע]
‏[גבר צוהל ומריע]
‏[פיקוק] וזכור לי שחציתי את הקו וחשבתי, ‏"אלוהים, ניצחתי עכשיו".
‏[צעקה לא נשמעת] ‏-[מתנגנת מוזיקת ניצחון]
‏ואז סוף סוף ראיתי את שמי מופיע ראשון, ‏ולא האמנתי.
‏[כתבת] שמעתי שזה תואר
‏כלילה הגדול ביותר של הספורט ‏בתולדות המשחקים הפראלימפיים.
‏לדעתך זה נכון, אוסקר? ‏-ללא ספק.
‏זה מראה עד כמה הספורט התפתח.
‏[הקהל מריע]
‏[אווה לפלר] ג'וני פיקוק רץ,
‏והיו 80 אלף אנשים באצטדיון האולימפי.
‏והם לא צעקו ומחאו כפיים והריעו
‏כי הם ראו בעלי מוגבלויות.
‏הם צעקו כי הם ראו אירוע ספורט נהדר.
‏ואז קלטתי את זה, ‏את מהות המשחקים הפראלימפיים.
‏אבי באמת התחיל משהו די מדהים...
‏ואני גאה בו מאוד.
‏הוא היה נוירוכירורג ונוירולוג,
‏וחשבו שהוא יהיה הרופא הבכיר הבא של גרמניה.
‏הוא היה בשנות ה-30 לחייו, בנה לעצמו קריירה
‏והביא לעולם שני ילדים,
‏לפתע, הכול נגזל ממנו.
‏[ילדים צועקים]
‏[כתב] יומה הגדול של ברלין עולה ‏עם הגעת הלפיד האולימפי
‏בסיום מסע של 3,200 ק"מ מיוון.
‏- אולימפיאדת ברלין 1936 -
‏[מדבר בגרמנית]
‏[לפלר באנגלית] היטלר עלה לשלטון,
‏והוא מייד אמר שכל האקדמאים היהודים
‏והמורים והמדענים והרופאים
‏לא יוכלו לעבוד עוד ‏בבתי חולים רגילים או באוניברסיטאות.
‏[קהל מריע בגרמנית]
‏[לפלר באנגלית] אז הוא פוטר, ‏פשוט כך, כי היה יהודי.
‏הוא הגיע לוורוצלב ‏וניהל שם את בית החולים היהודי
‏כי הרשו לו לעבוד בבית חולים יהודי.
‏- ד"ר לודוויג גוטמן -
‏[גוטמן] בתשעה בנובמבר, ‏נכנסתי למכונית שלי ונסעתי לבית הכנסת.
‏ושם, בעודו בוער, הקיפו אותו מאות אנשים,
‏וחיילי אס-אס שיחקו כדורגל עם סידורים.
‏עמדתי שם ושמתי לב שדמעות זולגות על פניי.
‏אבל הייתי נחוש בדעתי לעזור לאנשים שנרדפו.
‏[לפלר] בליל הבדולח, ‏שבו יהודים רבים ספגו מכות,
‏כשישים גברים הגיעו לבית החולים ואבי אמר,
‏"חובה לקבל את כל מי שמגיע".
‏[גוטמן] בזכות מעמדי, יכולתי לעזור לאנשים.
‏נוצרים או יהודים, זה לא שינה דבר.
‏עזרתי להם להיעלם תחת אפו של הגסטפו.
‏[לפלר] ולמחרת התקשרו מהגסטפו ואמרו,
‏"עליך לבוא מייד אל בית החולים".
‏אמי אמרה לאבי, "קח מגפיים ומעיל",
‏כי היא חשבה שייקחו אותו למחנה ריכוז.
‏[גוטמן] הלכתי לבית החולים
‏וישבו שם שלושה קציני אס-אס.
‏אושפזו 64 אנשים. איך אתה מסביר את זה?"
‏הסברתי כל מקרה ומקרה,
‏וכמובן, המצאתי כל מיני אבחנות.
‏מתוך 64 האנשים, הצלתי 60.
‏[לפלר] זכור לי ‏שחצינו את הגבול אל צרפת ואמי בכתה,
‏וזה הותיר עליי רושם גדול.
‏היא עזבה את משפחתה ‏והיא ידעה מה עלול לקרות.
‏ירד גשם כשהגענו לאנגליה.
‏הכול היה חדש, והשפה הייתה שונה. די נבהלתי.
‏היה שם תור גדול של פליטים שהגיעו לשם, ‏כי היינו פליטים.
‏[גוטמן] קצין ההגירה נכנס ואמר,
‏"מיהם הילדים הקטנים מאחור?"
‏ואשתי אמרה, "הם שלנו".
‏"תיכנסו ראשונים, בבקשה. ‏אסור לילדים לעמוד ברוח פרצים".
‏היינו בהלם.
‏אחרי כל מה שעברנו בגרמניה,
‏האיש הפשוט ההוא שאמר, ‏"אסור שילדים יעמדו ברוח פרצים",
‏ואז האמון שלי באנושות גדל ככה ‏[מקיש באצבעות]
‏ולעולם לא התערער.
‏[מחיאות כפיים]
‏[שדרן] נגלה איזו עיר
‏תארח את משחקי 2016 אחרי לונדון.
‏אבקש להודות לארבע הערים המועמדות ‏על הצעותיהן המצוינות.
‏- מדריד 2016 ‏עיר מועמדת -
‏[גבר] מדריד!
‏- שיקגו 2016 - עיר מועמדת ‏תנו לידידות לזרוח -
‏[צעקות לא ברורות]
‏- ריו 2016 - עיר מועמדת ‏תחיו את תשוקתכם -
‏ריו דה ז'נרו! ‏-ברזיל!
‏- טוקיו 2016 ‏עיר מועמדת -
‏ואולם, יכולה להיות רק מנצחת אחת.
‏הנה.
‏לכבוד הוא לי להכריז
‏שמשחקי האולימפיאדה ה-31 מוענקים לעיר...
‏ריו דה ז'נרו.
‏[הקהל מריע]
‏[הקהל נאנח]
‏[שדרן] רק רגע.
‏שיקגו הפסידה?
‏[תרועות שמחה]
‏זה היה קסום. זה היה כמו להגיע לנירוונה.
‏פשוט צעקנו והתחבקנו ובכינו.
‏ואז אתה קולט שאתה מחבק את פלה.
‏היינו בממד אחר.
‏כשהצענו לארח ‏את המשחקים האולימפיים והפראלימפיים,
‏הייתה התרגשות בנוגע למשחקים הפראלימפיים
‏ועליי לומר שהיינו מרכיב משמעותי בהצעה.
‏נולדתי בריו, ‏אז מבחינתי זה היה חלום שהתגשם.
‏אנדרו שינה את ברזיל לאומה פראלימפית חשובה.
‏[פרסונס] היה לי חלום להפוך ‏את הוועד הפראלימפי הברזילאי
‏לאחד מארגוני הספורט ‏החשובים ביותר בארץ שלי.
‏[שדרן] ריו דה ז'נרו תהיה העיר ‏הראשונה באמריקה הלטינית
‏שתארח את האולימפיאדה.
‏אחרי לונדון, הציפיות של העולם, של התקשורת,
‏של נותני החסות, הן היו גבוהות מאוד.
‏אסור היה לנו להיכשל.
‏[מתנגנת מוזיקה כנסייתית]
‏[ויו] ריו דה ז'נרו. חלמתי על זה.
‏הבנתי שהחלום שלי אולי אפשרי.
‏התאהבתי לגמרי בסיף בגיל חמש.
‏במשך שש שנים, ‏דורגתי בין הסייפות הטובות במדינה.
‏הייתי די טובה.
‏כשהייתי בת 11, הייתי באולם הספורט, ‏באולם סיף, כמובן.
‏היה לי כאב ראש ממש נוראי.
‏חזרתי הביתה והייתה לי ‏חבורה גדולה מאוד על הראש,
‏אז אמי שאלה אותי, "סייפת בלי המסכה?"
‏ואמרתי, "אימא, מובן שלא",
‏כי הייתי די משוגעת כשהייתי קטנה.
‏היה לי מזל, כי 97 אחוזים ‏מהאנשים מתים בשעתיים הראשונות.
‏השם הכללי של המחלה הוא דלקת קרום המוח.
‏דלקת קרום המוח.
‏[מתנגנת מוזיקה דרמטית]
‏אני לא זוכרת מעבר לזה כי הייתי בתרדמת.
‏זה כאילו הגוף שלך קורס מבפנים.
‏חלק מהגוף שלי ניסה להרוג אותי.
‏זה היה כמו קרב.
‏אני צריכה לסייף כדי לנצח את המחלה שלי.
‏הקושי לא היה שלי. ‏הוא היה של הוריי, של משפחתי.
‏בכל לילה הם הלכו הביתה ‏כי לא יכלו להישאר איתי בביה"ח.
‏הם פשוט אמרו, "ביי".
‏את לא יודעת אם זה כמו "אריוודרצ'י". ‏באיטלקית אומרים, "נתראה בקרוב",
‏או זה "ביי", וזה נגמר.
‏ואז, כעבור כמה ימים, קטעו לי את הזרועות.
‏אמרו לי שעם קטיעת הזרועות, ‏המחלה איננה עוד.
‏הכול בסדר, לא לדאוג.
‏אבל אז המחלה הופיעה שוב.
‏"מה תרצו לעשות? ניתן לקטוע לה את הרגליים."
‏הוריי פחדו כל כך, ואני החלטתי בשבילם.
‏אם יש סיכוי של אחוז אחד לחיות, ‏בואו נכרות את הרגליים.
‏אבל האם ניתן לחיות ללא רגליים וזרועות?
‏לפני המחלה שלי, לא ראינו אדם בלי רגליים,
‏אז מישהו בכיסא גלגלים... ‏מבחינתי, זה היה לקשישים.
‏הייתי בת 11. הייתי תלמידה טובה. ‏הייתי ספורטאית.
‏למה המחלה הזאת קרתה לי?
‏יש הרבה אנשים רעים בכלא. ‏שהם יחטפו את המצב האיום הזה.
‏מעולם לא עשיתי משהו ממש רע בחיי. ‏למה דווקא אני?
‏אבל אם תחשבי בכל יום, "למה דווקא אני?" ‏לעולם לא תתקדמי לשום מקום.
‏אין באמת תשובה, אין סיבה, אין כלום.
‏אז זה פשוט קרה. לפעמים החיים חרא.
‏[צוחקת]
‏[ויו וגבר צוחקים]
‏[ויו] הדבר המצחיק הוא שאת פשוט נולדת מחדש,
‏את צריכה ללמוד, צעד-צעד, הכול.
‏ללכת, לאכול, לצחצח שיניים, הכול חדש
‏כי שכחת כל תנועה ותנועה.
‏[גבר מדבר איטלקית וצוחק]
‏[ויו] הדבר הכי חשוב היה לחזור לסיף.
‏אני פשוט צריכה להריח את הריח הישן ‏של אולם הסיף.
‏אני אוהבת את הניחוח.
‏זה מין בושם ואת פשוט אוהבת את זה, ‏אפילו אם זה ריח נורא.
‏אז הלכתי לשם ‏וראיתי סיף בכיסא גלגלים, ואמרתי,
‏"חבר'ה, מה זה? זה לא סיף.
‏זה לבעלי מוגבלויות. אני לא רוצה ‏לעשות משהו לבעלי מוגבלויות".
‏אבי הדביק את הסיף לידי עם סרט דביק,
‏ואז התחלתי לסייף. פשוט התאהבתי שוב.
‏המוח צריך להיות צלול ומוכן לכול.
‏הדבר שאני ממש אוהבת הוא שאסור לפחד,
‏אם רוצים לנצח, ואני אוהבת לנצח.
‏רואים את העולם בצורה אחרת ‏כשחובשים את המסכה.
‏[זמרת סופרנו שרה]
‏העולם האהוב עליי הוא זה שרואים מבעד למסכה.
‏[המשך שירת סופרנו]
‏נפלה בחלקי הזכות לחיות ‏את הרגע האהוב עליי בחיי פעמיים.
‏בצעירותי, החלום הישן שלי ‏היה המשחקים האולימפיים
‏אבל עם המחלה והכול, שכחתי מזה לגמרי.
‏אבל אז, כשחזרתי לסיף,
‏הבנתי שאולי החלום שלי לא אבוד.
‏[לפלר] אבא שלי אמר, "אני חולם על תקופה
‏שבה בעלי מוגבלויות ‏ישתתפו במשחקים האולימפיים".
‏כולם חשבו, "איזה רעיון מטורף".
‏[אש תותחים]
‏בשנת 1944, אם הייתה לך פגיעה בחוט השדרה, ‏סיכוייך לשרוד היו נמוכים.
‏[קרייבן] הם הוחזרו לבריטניה ‏בארונות קבורה פתוחים.
‏האחווה הרפואית אמרה, ‏"טוב, הם כבר לא שווים כלום".
‏הם לא יכולים לחזור ולהילחם, ‏אז תמלאו אותם במורפיום
‏והם ימותו מזיהום בתוך שישה חודשים.
‏- בית חולים סטוק מנדוויל -
‏[לפלר] כשהחליטו לפתוח ‏את המרכז לפגיעות בחוט השדרה
‏בסטוק מנדוויל, איש לא רצה לעשות את זה,
‏כי המטופלים מתו.
‏כשהציעו לאבי את העבודה, ‏היו לו כל מיני רעיונות כיצד לעזור.
‏הוא קפץ על ההזדמנות.
‏והוא הגה טיפול מדהים ‏שבו הפכו אותם אחת לשעתיים,
‏וזה בעצם מנע פצעי לחץ ו... הם נשארו בחיים.
‏ומשום שלא היה לו צוות,
‏הוא נשאר בבית החולים ‏ועזר להפוך את המטופלים אחת לשעתיים.
‏הוא מעולם לא היה בבית. [מצחקקת]
‏ידעתי שהוא מתנהג כמו רופא טוב מאוד
‏ועושה משהו מיוחד מאוד.
‏אז אני הייתי מת לולא הבחור הזה.
‏[גוטמן] פרפלגיה היא לא סוף הדרך.
‏היא תחילתם של חיים חדשים.
‏סר לודוויג, היעד המרכזי שלו, ‏שהיה פשוט כל כך,
‏היה לוודא שאנשים אלה יהפכו למשלמי מסים.
‏[פרסונס] וזה אומר, יהיו אזרחים.
‏המטרה היא לא רק הישרדות.
‏אלא גם להיות אדם מועיל, חבר, בן משפחה,
‏להיות בעל, אישה, מישהו, ‏מישהו כמו כל אחד אחר.
‏[גוטמן] עלה בדעתי שזה יהיה מחדל רציני
‏לא לכלול ספורט בשיקום של נכים.
‏סביר להניח שזו הייתה אחת המחשבות ‏הכי טובות שהיו לי כאיש רפואה.
‏[דוכס סאסקס] הם נמשכים אל הספורט.
‏אין שום דבר אחר בעולם ‏שיחזיר אותך מהמקומות הכי אפלים כמו ספורט.
‏כשראיתי איך המשותקים חובקים את הספורט,
‏היה הגיוני להקים תנועה ספורטיבית.
‏ערכנו תחרות ראשונה בין חיילים משוחררים ‏משותקים, שישה עשר בלבד...
‏- משחקי סטוק מנדוויל ‏29 ביולי, 1948 -
‏בו ביום, ב-29 ביולי, 1948,
‏שבו המשחקים האולימפיים נפתחו בלונדון.
‏- אולימפיאדת לונדון ‏29 ביולי, 1948 -
‏[הקהל מריע]
‏[שריקת משרוקית]
‏[לפלר] הם התאמנו כל הזמן
‏כדי להיכנס לכושר, להשתפר, ‏להיות מהירים יותר.
‏התנועה פשוט המריאה.
‏[שדרן 1] מספר שיא של 18 מדינות ‏השתתפו במשחקי הפרפלגים...
‏[שדרן 2] עשרים ושתיים מדינות ‏זכו השנה לייצוג...
‏[שדרן 3] עשרים ושש מדינות ‏השתתפו במשחקי סטוק מנדוויל.
‏זה פשוט גדל במהירות, באמת.
‏- המשחקים הפראלימפיים הראשונים ‏רומא - 1960 -
‏ברומא נערכו המשחקים הפראלימפיים לראשונה.
‏רבים חשבו שהמילה נגזרת מ"נכה", "פראלייזד".
‏אבל פראלימפי היה "מקביל", ‏"פראללי", לאולימפיאדה.
‏[פרסונס] לדעתי גוטמן היה ממש חכם ‏כשהוא הבין שתנועת ספורט
‏תהיה כלי חשוב מאוד ‏בקריאת התיגר על תפיסות ברחבי העולם.
‏[מתנגנת מוזיקת ניצחון] ‏-[הקהל מוחא כפיים]
‏- המשחקים הפראלימפיים בייג'ינג 2008 -
‏[לפלר] כשזה עבר לסין, לבייג'ינג,
‏זאת הייתה מדינה נוספת ‏שבה לא ראו בעלי מוגבלויות.
‏הסתירו אותם.
‏[צוויי צ'ו במנדרינית] משום שלקיתי ‏במוגבלות שלי בגיל צעיר מאוד,
‏למשפחתי מעולם לא היו ציפיות גדולות ממני.
‏הם פשוט תהו מה אעשה כשאגדל,
‏איך אתפרנס.
‏[מאמן מדבר מנדרינית]
‏[צוויי גונחת] ‏-[מאמן מדבר מנדרינית]
‏[אנשים מריעים]
‏[כרוז מדבר מנדרינית]
‏הפדרציה הסינית למען בעלי מוגבלויות ‏גייסה ספורטאים...
‏- צוויי צ'ו -
‏למשחקים הפראלימפיים בבייג'ינג ב-2008.
‏הם באו אל ביתי, ‏ושאלו אותי אם אני מתעניינת בספורט.
‏נולדתי למשפחה דלת אמצעים.
‏הם פתחו למעני דלת.
‏[באנגלית] בייג'ינג, ‏יש לנו המדינה הגדולה בעולם.
‏[כרוז] הרפובליקה העממית של סין.
‏[הקהל מריע]
‏[גונזלס] התחייבנו במאת האחוזים ‏שהמשחקים הפראלימפיים
‏יהיו הטובים ביותר,
‏ולשנות באמצעותם ‏את חייהם של בעלי מוגבלויות.
‏[כרוז 1 במנדרינית]
‏קבלו את השופטים ואת השחקנים!
‏[כרוז 2 באנגלית] הנה, גבירותיי ורבותיי, ‏ראש בראש, המשחק על מדליית הזהב.
‏מספר שלוש, ריילי באט.
‏[כרוז 1 במנדרינית]
‏לדעתי סין הפתיעה את כולם. ‏הם היו נהדרים במשחקים הפראלימפיים.
‏הזדמן לנו לשחק שם בגמר נגד ארה"ב,
‏ובגמר היו יותר מ-8,000 צופים.
‏[כרוז במנדרינית]
‏[באט] כששמעתי לראשונה ‏על המשחקים הפראלימפיים,
‏לא ממש רציתי לצפות באנשים בכיסאות גלגלים.
‏הם הקריפטונייט שלי.
‏לא רציתי להיכנס לכיסא גלגלים. ‏לא רציתי שום קשר לעניין.
‏[הקהל קורא] ארה"ב! ‏-[כרוז מדבר מנדרינית]
‏[תינוק ממלמל]
‏[באט] כשהייתי בבטן של אימא, ‏עשו לה אולטרה-סאונד.
‏לא ראו כלום. לא ראו שום מוגבלות.
‏אז כשנולדתי, זה היה הלם ענק למשפחה שלי...
‏- ריילי באט -
‏שהיו חסרות לי רגליים ‏כמו גם כמה אצבעות בכל יד.
‏שמעתי סיפורים שסבתא שלי, ‏שהייתה זקנה מתוקה,
‏אפילו לא ידעה איך להחזיק אותי.
‏היא לא ידעה איך לקבל אותי, ‏ואמי וסבתי בכו במשך שבועות רבים
‏כי לא ידעו מה יעשו איתי ומה אהיה.
‏תגיד, "שלום, מצלמה". ‏-אופנוע!
‏כן, אופנוע. הוא אומר, "אופנוע". ‏-[אישה] אופנוע.
‏[באט] אבל אני לא יודע מה היה בסבי.
‏הוא סירב לקבל "לא".
‏עכשיו תנופף לאימא.
‏תנופף לאימא.
‏[באט] הוא קנה לי טרקטורון ‏כשהייתי בן שלוש וחצי, ארבע,
‏[גונזלס] והוריי הביטו בו ואמרו, ‏"למה אתה קונה לו את זה?
‏איך הוא ירכב עליו?"
‏[אביו של באט] יש לך שם טרקטורון נהדר, ‏ריילי. בסדר, צא לדרך, ריילי.
‏היום שבו עליתי על הטרקטורון ‏היה היום הטוב ביותר בחיי,
‏ואני עדיין זוכר את היום הזה.
‏הוא גרם לי להרגיש כמו ילד רגיל.
‏[אביו של באט] תראו איך הילד נוסע.
‏[באט] לא זכור לי שפעם אחת חשבתי, ‏"מסכן שכמותי, אני סובל ממוגבלות".
‏לא ראיתי בעצמי אדם מוגבל. ‏ראיתי בעצמי אדם עם מוגבלות.
‏[אביו של באט] כמו קוף.
‏[באט] בזמנו הסתובבתי על סקייטבורד.
‏רציתי להשתלב עם החברים שלי ולהיות מגניב.
‏הייתי בבית ספר, ‏ונעדרתי ביום שבו נתבקשנו לסמן בטופס
‏איזה ספורט נרצה, ‏ונתקעתי עם ראגבי בכיסא גלגלים. אה...
‏רציתי לקפוץ לתוך הכיסא הזה, ‏אבל בזמנו זה הביך אותי.
‏חלף שבוע נוסף, והלכתי לשחות.
‏חזרתי כעבור כמה שעות, ‏וגנבו לי את הסקייטבורד.
‏אני לא יודע מה עבר לי בראש, אבל אמרתי,
‏"אולי שווה לנסות ראגבי בכיסא גלגלים".
‏אני די מכור לאדרנלין.
‏כשאתה נכנס במישהו חזיתית, ‏זה כמו תאונת דרכים קטנה.
‏[שדרן] זה חזק, מהיר ולא לבעלי לב חלש.
‏לא מפתיע שראגבי בכיסא גלגלים ‏ידוע גם בשם "כדור-רצח".
‏[רעש התנגשות] ‏-[הקהל נאנח]
‏ראגבי כיסא גלגלים מתאים לי בול, ‏אבל עם זאת,
‏סביר להניח שגיל ההתבגרות ‏היה התקופה הכי קשה בחיי.
‏הייתי די שלילי בנוגע לעצמי.
‏לא רציתי להסתובב בפרהסיה
‏ובכל יום חששתי ממה שאנשים חושבים עליי.
‏כנראה אכלתי יותר מדי והתחלתי להשמין.
‏[מראיינת] יש לך חברה? ‏-כרגע לא.
‏אני פשוט יוצא למסיבות ותופס בחורות שונות, ‏לפעמים, אז...
‏[מראיינת] כן? [צוחקת] ‏-לא לעתים קרובות, כן.
‏[מראיינת] ריילי, אתה מגזים? ‏-לא.
‏[שניהם צוחקים]
‏בייג'ינג 2008, ‏בהחלט סמכתי שם על כישרון טבעי.
‏ממש לא הייתי בכושר הנדרש.
‏הפסדנו בגמר הזה, ‏ואתה מרגיש שאכזבת 11 שחקנים נוספים.
‏לא אהבתי את המוגבלות שלי, והיה לי קשה.
‏[כרוז] האלופה הפראלימפית, ארה"ב.
‏[הקהל מריע]
‏[צ'ו במנדרינית] אחרי המשחקים הפראלימפיים ‏בבייג'ינג ב-2008,
‏אנשים בכל רחבי המדינה ‏שינו את היחס שלהם כלפי בעלי מוגבלויות.
‏[כרוז במנדרינית] ‏-[הקהל מריע]
‏חיי וחיי משפחתי
‏השתפרו מאוד אחרי זה.
‏[קרייבן באנגלית] לפני המשחקים הפראלימפיים,
‏זלזלו מאוד בסין בבעלי לקויות.
‏אבל כך היה בכל מדינות העולם.
‏זה קורה אפילו פה, אפילו בבריטניה,
‏אולי באופן מעודן יותר.
‏[אלז בצרפתית] אימצו אותי בצרפת.
‏זה היה כאילו נחתי בכוכב לכת חדש.
‏פעמים רבות אמרו לי שאני אפס.
‏שאני סתם נכה מטונף...
‏כושי...
‏זה...
‏[בוכה]
‏זה...
‏הייתי קטן. לא ממש הבנתי מה קורה.
‏אבל כשסיפרתי להוריי על כך...
‏לעתים אני מתקשה להבין למה אנשים
‏אכזריים כל כך כלפי השוני באחרים.
‏[קול באנגלית] גדלתי באוסטרליה,
‏והייתי מועמדת מצוינת להתעמרות.
‏היה שם ילד,
‏והוא ראה שיש לי רק רגל אחת, ‏והוא קרא לי "פיראטית"
‏והייתי פשוט...
‏[מצחקקת]
‏כששוב כינה אותי פיראטית, הספיק לי,
‏אז הסרתי את התותבת שלי ‏וזרקתי אותה בחדר כמו כידון,
‏והיא פגעה בו.
‏זה היה היום הראשון שלי בתיכון. ‏לא התעמרו בי שוב.
‏[קרייבן] הלב שלי עדיין מתפקד. ‏המוח שלי עדיין מתפקד.
‏ואני פה, ואל תעצרו אותי כי לא ארשה את זה.
‏תנו לנו הזדמנות ‏ונראה לכם למה אנחנו מסוגלים.
‏ואם לא, ניצור לעצמנו הזדמנויות.
‏- דרום אפריקה -
‏[נטנדו מהלנגו] אני בא מאזור כפרי,
‏ואני מבין כשמסתירים דברים.
‏זה היה מוזר מאוד,
‏בדרך כלל באזורים כפריים,
‏היו לוקחים את הילדים ומסתירים אותם
‏כי המשפחה חשבה שזו קללה או משהו, ‏כשיש לך ילד בעל מוגבלות.
‏יש אנשים שלא רוצים לראות אותם.
‏[ברדלס מגרגר]
‏מגיל שנה עד גיל עשר, ‏הייתי תקוע בכיסא גלגלים.
‏אתה לא רואה מה שאחרים רואים.
‏זה כאילו אתה לא רואה את העתיד שלך.
‏העמותה, מלכ"ר...
‏- נטנדו מהלנגו -
‏עזרה לי עם הרגליים.
‏[מהלנגו הצעיר] תחזיק פה. זה או זה?
‏[גבר] טוב, תסובב את זה.
‏קיבלתי את זוג הלהבים הראשון שלי, ‏להבי צ'יטה.
‏זה שינה את חיי במובנים רבים.
‏עכשיו יכולתי לגשת לאנשים,
‏יכולתי להביט להם ישירות בעיניים ‏ולומר להם שלום,
‏במקום להביט להם בבטן.
‏אתה מרגיש שאתם באותה הרמה.
‏ברגע שהתחלתי להסתובב, ‏התחלתי לאהוב את ההרגשה.
‏[אישה] כל הכבוד!
‏[מהלנגו] תמיד שואלים אותי, ‏"למה אתה לא עומד בשקט?"
‏לא נראה לי שאני רוצה לעמוד בשקט. ‏אני תמיד רוצה לזוז.
‏בכל פעם שמזדמן לי לרוץ, זה גורם לי לצחוק.
‏כלום לא מטריד אותי.
‏הדבר היחיד שאני שומע ‏זה את הרוח שנושבת באוזניים.
‏[מתנגנת מוזיקת ניצחון]
‏התחלתי לחשוב, "אני רוצה לעשות דברים.
‏אני רוצה להיות טוב יותר, לשנות את העולם".
‏המאמן שלי אמר לי, "אני מזהה אצלך כישרון.
‏אנחנו נוסעים לריו".
‏- ריו -
‏- שנה לפני המשחקים -
‏[גונזלס] לראשונה היו לנו ‏שתי אולימפיאדות מוצלחות ביותר.
‏בייג'ינג ולונדון.
‏אז הציפיות מריו היו אדירות.
‏[פרסונס] מבחינת הארגון, ‏אני חושב שהגענו לכוונונים האחרונים.
‏החלק של הבנייה מתנהל לפי הלו"ז.
‏חשבנו, "וואו, זה יהיה מדהים.
‏אנחנו נספק משהו מיוחד ביותר".
‏אבל אז התחלנו לזהות כמה מהמורות בדרך.
‏[מדבר פורטוגזית] כאן נערוך...
‏- קרלוס נוזמן, ‏נשיא הוועדה המארגנת של ריו 2016 -
‏את המשחקים הפראלימפיים הטובים בהיסטוריה,
‏לא מבחינת הארגון, אלא מבחינת חום אנושי...
‏[פרסונס מדבר אנגלית] ‏עמדו להכריז על השם של הוועדה המארגנת.
‏השם הרשמי
‏היה "הוועדה המארגנת לאולימפיאדת ריו 2016",
‏לא לאולימפיאדה ולפראלימפיים.
‏אז זה עורר אצלי סימן שאלה.
‏למה ש"פראלימפיים" לא יהיה חלק מהשם הרשמי?
‏אני לא יודע, חלק מהמנהיגים ‏הבכירים ביותר שם, זה לא עניין אותם.
‏אם בוחנים את ההיסטוריה ‏של התנועה הפראלימפית,
‏היו פעמים שבהן הספורטאים שלנו ‏לא זכו ליחס מכבד
‏ולכבוד הראוי.
‏באטלנטה, זה היה פשוט אסון.
‏[יריית אקדח הזנקה]
‏[גונזלס] הוועדה המארגנת האולימפית החליטה ‏שלא לארגן את המשחקים הפראלימפיים.
‏[פרסונס] אתונה, אם מביטים בתצלומים,
‏היציעים, הם לא היו מלאים בצופים.
‏הקידום, היו להם הרבה בעיות.
‏חרא!
‏אני תמיד אומר, "אם זה קל, זה לא פראלימפי".
‏[שדרן 1] רוסיה סירבה לארח השנה ‏את אולימפיאדת הנכים.
‏- אולימפיאדת מוסקבה 1980 -
‏[שדרן 2] פרופסור סר לודוויג גוטמן כועס
‏על החלטת הרוסים ‏שלא לכלול את בעלי המוגבלויות.
‏[גוטמן] הייתי די ממורמר.
‏[מראיין] הסובייטים מסרבים להודות בכך ‏שיש להם בעלי מוגבלויות,
‏וזו אחת הסיבות שהם אמרו שלא תוכלו להשתתף.
‏הם מפגרים אחרינו ב-20 שנים לפחות.
‏[שדרן] כשברית המועצות סירבה
‏לערוך את משחקים האולימפיים לנכים,
‏מסורת שהחלה ברומא ב-1960 נקטעה.
‏אבל הולנד וידאה שהמשחקים יתקיימו.
‏- המשחקים הפראלימפיים בארנהיים 1980 -
‏כשהגעתי לארנהיים, לא הייתי מודע לזה, באמת,
‏שסר לודוויג נפטר בתחילת אותה שנה, ב-1980.
‏[לפלר] אני חושבת שהוא נלחם עד הסוף.
‏[גונזלס] כלומר, הוא עבד ללא הרף.
‏הוא עדיין כיבה את האורות בכל ערב,
‏היה האדם האחרון שעזב,
‏והוא עבד שוב במלוא המרץ.
‏אז זה היה זמן טוב בשבילו למות.
‏נסעתי לארנהיים ו... זה היה חזק מאוד
‏והדבר הראשון שקרה היה דקת דומייה לזכרו.
‏ולשמוע את דקת הדומייה ‏כשכל האנשים האלה חושבים על...
‏אבא שלי, ריגש אותי מאוד.
‏ישב לידי בחור שסבל משיתוק מוחין קשה מאוד.
‏הוא לא היה מסוגל לדבר, אבל היה לפניו לוח
‏והוא הצביע על כל מיני אותיות ‏והוא אמר, "למה את פה?"
‏ואמרתי, "כי אבי הוא לודוויג גוטמן".
‏והוא איית, בקושי רב, "הוא אדם דגול".
‏אבל המשחקים היו הצלחה אדירה.
‏הם נערכו שם כי הרוסים אמרו ‏שאצלם אין בעלי מוגבלויות.
‏אבל נראה לי שעכשיו יש להם די הרבה. ‏[מצחקקת]
‏אז זכית בשבע מדליות פראלימפיות, ‏כולל שבע מדליות זהב.
‏את שיאנית העולם בכל תחרויות הריצה:
‏מאה, 400, 800, 1,500, 5,000 מטרים.
‏את האדם הראשון שאי פעם ניצח ‏בכל ארבעת המרתונים החשובים בעולם
‏בשנה אחת, ועשית את זה שלוש שנים ברציפות.
‏[מחיאות כפיים ותרועות בקהל]
‏מדהים. ‏-תודה.
‏אז תספרי לכולם מאין את ומהו סיפורך,
‏כי הוא מדהים. היכן נולדת?
‏נולדתי בסנט פטרסבורג, רוסיה.
‏להיוולד עם מוגבלות ברוסיה בשנות ה-80,
‏זה היה קשה.
‏- טטיאנה מקפאדן -
‏לא התאפשר לאמי הביולוגית לטפל בי כלכלית.
‏הוכנסתי לבית יתומים מספר 13.
‏אין לזה שם מפונפן. ‏פשוט בית יתומים מספר 13.
‏אלה היו חיים פשוטים.
‏לא היה לי כיסא גלגלים.
‏הדרך היחידה לנוע ‏הייתה לגרור את הישבן על הרצפה,
‏בעזרת הידיים במקום רגליים.
‏הייתי המרדנית שם והייתי ילדה עקשנית מאוד.
‏איש לא אימץ אותי עד השנה השישית ‏שאז אמי נכנסה.
‏אני חבה לה את חיי.
‏לפני שהבנתי מה קורה, הייתי במטוס לאמריקה.
‏לא הכרתי את העולם שבחוץ.
‏אמי אמרה שצרחתי, כי זה היה הלא נודע.
‏עזבתי משהו שהכרתי תקופה ארוכה כל כך,
‏ונכנסתי לעולם חדש שלא הכרתי ‏ולא דיברתי את שפתו.
‏[תינוק בוכה] ‏-[מקפאדן הצעירה מצחקקת]
‏הי, שלום!
‏[אישה] בת כמה את? ‏-בת שש.
‏[מצחקקת]
‏[מקפאדן] כשהגעתי לארה"ב, ‏הרגליים שלי היו מנוונות מאחורי הגב,
‏אז לדעתי עברתי עשרה ניתוחים ‏כדי ליישר אותן.
‏הרופאים, הם לא ציפו שיהיו לי חיים כלשהם.
‏לא ציפו שאחיה הרבה זמן, לא שתהיה לי עבודה.
‏חשיבתם הייתה צרה מאוד.
‏נראה לי שברגע שהתיישבתי בכיסא המרוצים,
‏אני לא יודעת, ידעתי שזה בשבילי. ‏-ביי!
‏[מקפאדן] זה היה משהו שלא הרגשתי מעולם...
‏[אישה] טטיאנה!
‏[מקפאדן] חופש ושאני יכולה לנוע במהירות.
‏הייתי ממוקדת מטרה כל כך, ‏דבר לא עניין אותי מעבר לזה.
‏לא היה כל פסול בעולם.
‏הרגשתי שהוא אין-סופי. יכולתי לנסוע לנצח.
‏אני חוצה 190 ק"מ באימונים בשבוע.
‏האימונים שלנו כמעט זהים לאלה של אצן בריא.
‏תראו את זה.
‏[מקפאדן] אנשים מאמינים שההליכה על הידיים ‏בשש השנים הראשונות לחיי
‏בנתה את מסת השרירים בזרועות ובגב שלי.
‏אני זוכרת שבתחילת שנת הלימודים
‏נתבקשנו לרשום יעדים אקדמיים.
‏היעד האחרון שכתבתי היה,
‏"להשתתף באולימפיאדת אתונה ב-2004".
‏[קהל מריע]
‏[כרוז] טטיאנה מקפאדן.
‏[אנשים מריעים]
‏[יריית אקדח הזנקה]
‏[אמה של מקפאדן] קדימה, טטיאנה!
‏[הקהל מריע]
‏[מקפאדן] איש לא חשב שאתקבל לנבחרת. ‏איש לא חשב שאזכה במדליה.
‏- טטיאנה מקפאדן - ארה"ב -
‏כשחזרתי מהמשחקים,
‏אנשים לא באמת ידעו ‏שהמשחקים הפראלימפיים התקיימו.
‏רציתי להצטרף לנבחרת הריצה של בית הספר,
‏אבל לא הרשו לי לרוץ לצד האצנים האחרים,
‏כשהייתי המתחרה היחידה בכיסא גלגלים.
‏לא הבנתי למה הפלו אותי.
‏אפילו מאמנים אמרו ‏שאני צריכה מועדון של אנשים כמוני
‏ושזה באמת לא מקומי. זה היה פוגעני.
‏וחשבתי, "בסדר, אנחנו נילחם בזה".
‏אז תבענו בלי לדרוש פיצויים, אז אין כסף.
‏תבענו למען הזכות של בעלי מוגבלויות
‏להשתתף באירועי ספורט בתיכון.
‏[שדרן] כעת לבעלי מוגבלויות יש גישה שווה
‏לתוכניות הספורט בבתי הספר.
‏המנדט הזה הגיע מממשל אובמה.
‏[מקפאדן] יכולתי לרוץ לצד אצנים אחרים.
‏[שדרנית] לראשונה בהיסטוריה, ‏תלמידים בעלי מוגבלויות
‏ייכללו בקבוצות הספורט ‏בבתי הספר המקומיים שלהם.
‏[מקפאדן] היה קשה להעביר את זה, ‏אבל זה נהפך לחוק פדרלי,
‏ששמו החוק להגינות בספורט ובכושר.
‏יש מי שמכנים אותו "החוק של טטיאנה".
‏כשגיליתי שהמשחקים סוף סוף יתקיימו ברוסיה,
‏נכון שזה יהיה מגניב לעשות משהו?
‏[פרסונס] אנשים רבים מופתעים ‏מכך שיש אצלנו משחקי חורף פראלימפיים.
‏- משחקי חורף פראלימפיים בסוצ'י - 2014 -
‏יש לנו ספורטאים עיוורים ‏שגולשים במדרונות במהירות של 100 קמ"ש...
‏[אישה] אתה בסדר.
‏שבוטחים במדריכים שלהם ‏שאומרים דרך מכשיר הקשר,
‏"שמאלה, ימינה".
‏[פרשן] תחרות הסופר ג'י ללקויי ראייה ‏יצאה לדרך.
‏[מקפאדן] אני לא אוהבת ‏לגלוש במהירות במורד הרים,
‏אז זה לא בא בחשבון.
‏אמרתי, "סקי למרחקים, מושלם".
‏סביר להניח שהאימונים ‏היו הדבר הכי קשה שעשיתי מימיי.
‏אמרו לי מאמנים אחרים בקבוצה ‏שאני צריכה לחזור לספורט הקיץ שלי
‏ולהתמקד באימונים לריו.
‏[פרשן] טטיאנה מקפאדן ‏היא סיפור מעניין כל כך.
‏[מקפאדן] לא היה שום דבר נפלא יותר ‏מאשר לראות את משפחתך
‏אוחזת בדגל אמריקה ובדגל רוסיה,
‏ושהם השתלבו ביחד באותו רגע.
‏[פרשן] מקפאדן עדיין מנסה להרחיק אותן.
‏הנה מרטינסן במסלול הפנימי, ‏הכי קרובה אל האוהדים.
‏מקפאדן מנסה להרחיק אותה.
‏ומרטינסן דוחפת את המקלות עם כוח מהכתפיים.
‏איזה סיום נפלא, תנועה אחר תנועה.
‏לדעתי מרטינסן הגיעה לשם ‏0.1 שניות לפני מקפאדן.
‏איזה סיום.
‏לזכות במדליית כסף ‏ושאמי הביולוגית תהיה בתחרות,
‏זה בהחלט היה הדובדבן שבקצפת.
‏להתאחד איתה ולראות אותה, התרגשתי כל כך.
‏פשוט ראו את ההקלה על פניה.
‏עברו עליה חיים קשים כל כך, ‏בכל יום ויום היא דאגה לי.
‏כשהיא ראתה אותי, ‏הרגשתי שהיא נעשית צעירה ב-20 שנים.
‏- ריו ‏שבעה שבועות לפני המשחקים -
‏[שדרן] אולימפיאדת ריו ‏היא במרחק שבועות ספורים.
‏[מהלנגו] אני לא מבטיח כלום. ‏אני צעיר כל כך, אין שום חיסרון.
‏אתה פשוט צריך לעשות את המיטב ‏והכול יגיע אליך, כן.
‏כנער בן 14 אני נוסע לריו.
‏[סטוצמן] התרגשתי כל כך שהתקבלתי.
‏במשך ארבע שנים התאמנתי לריו.
‏[אישה] יש!
‏ארבע שנים. [מצחקקת]
‏[באט] אתה נאלץ להקריב הרבה בחיים:
‏מסיבות רווקים של חברים, ‏חתונות, ימי הולדת, דברים דומים.
‏[ויו] אולי זו תהיה הפעם היחידה שלי ‏במשחקים הפראלימפיים.
‏בעוד חמש שנים, הכול עלול להשתנות.
‏[פרסונס] שבועות ספורים ‏לפני פתיחת המשחקים האולימפיים,
‏התקשרו אליי מהוועדה המארגנת.
‏אמרתי, "במה מדובר"? הם אמרו, ‏"לא, כשתבוא הנה, נדבר על זה".
‏ואז אמרתי...
‏אותו 18 ביולי היה תאריך גורלי.
‏היינו שם שלושה, בצד שלנו.
‏ובעיקרון מה שהם אמרו היה, "מדובר בכסף.
‏המשחקים הפראלימפיים יושפעו קשות.
‏האמת היא שאנחנו לא יודעים איזו רמה
‏נוכל לספק במשחקים הפראלימפיים.
‏אולי לא נספק את המשחקים הפראלימפיים".
‏אלה היו חמש הדקות הארוכות ביותר בחיי.
‏לעזאזל. לא היה כסף.
‏מה הקטע? מה קורה פה?
‏ידוע שצריך כסף כדי לערוך את המשחקים.
‏הם לא אומרים, "נוכל לעשות כך או כך".
‏הם אומרים, "לא נוכל לארגן את המשחקים".
‏היינו בהלם.
‏הכרתי את צ'אבי במשך עשר שנים ויותר.
‏לראשונה אי פעם, לא ראיתי ממנו כל תגובה.
‏באותו רגע לא ראיתי איך נוכל לתקן את זה...
‏וזה היה מפחיד.
‏ואז כולם עזבו את החדר.
‏ואני חושב שהיינו שם במשך חמש או עשר דקות,
‏בדממה, לא ידענו מה לומר או איפה להתחיל.
‏- חמישה שבועות לפני תחילת המשחקים -
‏[שדרן] הסיכוי של הספורטאים ‏לנסוע למשחקים הפראלימפיים בחודש הבא
‏תלוי על בלימה,
‏לטענת נשיא הוועד הפראלימפי הבין-לאומי, ‏סר פיליפ קרייבן.
‏מעולם, ב-56 שנות ההיסטוריה ‏של המשחקים הפראלימפיים,
‏לא התמודדנו עם נסיבות כאלה.
‏הלילה גובר החשש לגורל המשחקים הפראלימפיים.
‏אמרו שיבטלו ‏את המשחקים הפראלימפיים כי אין כסף.
‏[שדרן] העולם לא היה מאפשר לזה לקרות ‏לגביע העולם בריו
‏או למשחקים האולימפיים בריו. זו שערורייה.
‏כל החודש שלפני ריו, בכיתי.
‏מה יקרה? הייתי כאילו...
‏בזמנו לא ידעתי מה לחשוב, אם לדבר בכנות. ‏זה היה גדול עליי.
‏זה התחיל כדאגה, ‏אבל זה מתקדם במהירות למצב של משבר.
‏[שדרן 1] עד כמה קשה משבר המזומנים? ‏במילה אחת, הוא אמר, זה אסון מוחלט.
‏[שדרן 2] כסף שהיה אמור להישמר
‏בשביל המשחקים הפראלימפיים בריו
‏כבר הוצא, במקום, על המשחקים האולימפיים.
‏- הפחד הכי גדול שלי הוא שהספורטאים ‏שלנו יזכו ליחס של אזרחים סוג ב' -
‏אדבר איתכם בכנות, כעסתי ממש.
‏חשבתי שזה מגוחך.
‏יש תקציב למשחקים הפראלימפיים ‏ותקציב לאולימפיאדה.
‏למה אתם לוקחים מהתקציב שלנו?
‏אתה פשוט מרגיש שהמשחקים הפראלימפיים ‏הם חסרי חשיבות בעיניהם.
‏כל הוועדים הפראלימפיים הלאומיים אמרו,
‏"אנדרו, מה קורה? המשחקים יתקיימו או לא?"
‏- ארבעה שבועות עד לאירוע -
‏לספורטאים פראלימפיים ‏אין זמן לדאוג בנוגע למה שלא עובד.
‏הם ממקסמים את מה שכן עובד.
‏ואני יכול להבטיח לכם ‏שזה מה שאנחנו נעשה פה.
‏[פרסונס] נשכח מהחבר'ה האלה, ‏מהמנהיגות, כי הם לא יעזרו לנו.
‏ידעתי שאסור לנו לאכזב את הספורטאים.
‏ושלושתנו התחלנו לטפל בזה.
‏צ'אבי ארגן מחדש את המשאבים הפנויים.
‏לקחנו לוח מחיק. האם זה אפשרי?
‏לא, החוזה נחתם. הכול שולם, איננו.
‏האם זה אפשרי? ‏כן, אבל צריך את זה. נלך ונעשה את זה.
‏[פרסונס] ופיליפ היה פיליפ ‏עם התקשורת וברמה הפוליטית.
‏[גונזלס] אנדרו פרסונס, תפקידו היה ‏לעבוד עם הרשויות הברזילאיות.
‏ניסיתי למצוא כסף. פנינו לממשל הפדרלי.
‏[כתבת] הנשיאה הראשונה של ברזיל, ‏דילמה רוסף, הושעתה.
‏נשיאת ברזיל הודחה באותה תקופה.
‏[קולות מחאה]
‏זה מתכון לאסון.
‏[אנשים צורחים] ‏-[רעש מהומה]
‏[גונזלס] ביצענו הרבה שינויים תפעוליים,
‏אבל בסופו של דבר, הכול היה עניין של כסף.
‏והכסף, הוא יגיע בשבוע הבא, ‏בשבוע הבא, בשבוע הבא.
‏תמיד דיברנו והתכתבנו בוואטסאפ ‏בזמן שהעניינים התקדמו.
‏- צ'אבי: מה עם הכסף מנותני החסות? -
‏- פיליפ: אם לא נדע בקרוב, ‏יהיה מאוחר מדי. -
‏- אנדרו: אני מנסה אבל כולם באולימפיאדה. -
‏[קרייבן] המאמצים להציל את המשחקים ‏היו חייבים להתרחש במהלך האולימפיאדה.
‏בתקופה שבה האולימפיאדה התקיימה, ‏הייתי במחנה הכנה באלבמה,
‏והתכוננתי למשחקים שלנו.
‏פשוט המשכתי עם ההכנה שלי והחזקתי אצבעות,
‏קיוויתי שהכול יסתדר.
‏- שלושה שבועות עד לאירוע -
‏[אלז בצרפתית] היה קשה מאוד להתרכז.
‏לחץ רב כל כך, הכנה נפשית מקיפה כל כך.
‏[סטוצמן באנגלית] בעיקרון לא צפיתי בחדשות.
‏לא רציתי לדעת על זה. ‏ניסיתי להישאר במצב הכן.
‏- אנדרו: הממשל הפדרלי ‏יתרום 100 מיליון ריאל. -
‏- פיליפ: חדשות נפלאות. -
‏- צ'אבי: מתי נקבל את הכסף? -
‏[קרייבן] מצאנו קצת כסף.
‏אז שופט פדרלי הוציא לממשל צו מניעה
‏כך שהם לא יוכלו להעביר את הכספים שהבטיחו,
‏אלא אם כן הוועדה המארגנת תפתח את ספריה.
‏ומובן שהם סירבו.
‏[קול רעם]
‏[כתב] כשהמשחקים בעוד פחות משלושה שבועות, ‏ריו תלויה כעת על בלימה.
‏- אנדרו: אני בדרך לבית המשפט ‏לדבר עם השופט. -
‏- פיליפ: תיכנס בו. -
‏[פרסונס] וזה משהו שלא אשכח לעולם,
‏כי היה מדובר בממשל הפדרלי
‏ובי, הולך לדבר עם שופט בריו
‏בלווית התובע הכללי של העיר.
‏ובעיקרון אמרתי לו, "תראה,
‏אם לא נקבל את הכסף, ‏לא יהיו משחקים פראלימפיים".
‏ובמדינה שיש בה מיליונים, ‏24 מיליון בעלי מוגבלויות,
‏מה אנחנו עושים איתם? ‏אנחנו אומרים לבעלי המוגבלויות,
‏"לא אתם, לא, תראו...
‏אתם לא חשובים. אתם לא שווים את המאמץ".
‏[מתנגנת מוזיקה מותחת]
‏- צ'אבי: יש חדש? ‏פיליפ: איך הלך? -
‏- אנדרו: נדע ביממה הבאה -
‏עמוק בלב הייתי מבועת. ‏המשחקים האלה, אם הם לא יתקיימו,
‏אנחנו גמורים. אנחנו גמורים כתנועה, כארגון.
‏[קרייבן] קטענו את המסורת.
‏בעתיד כבר לא יהיה אמון.
‏זה יכבה את הלפיד הפראלימפי.
‏צ'אבי אמר, "אנחנו גמורים".
‏הוא התרגש מאוד.
‏[מושך באף] קשה להסביר,
‏כי האמנו שאנחנו חלק מתמונה גדולה בהרבה.
‏זוהי תנועה למען הטוב.
‏[קול] כשהייתי בחדר הכושר ‏התקשר אליי מנכ"ל סווימינג אוסטרליה.
‏מימיי לא הרגשתי הקלה כזאת.
‏נאמר לנו שהמשחקים יתקיימו.
‏ברור שהתרגשנו מאוד,
‏וניסיתי להחזיק את כל הרגשות שלי בתוך הגוף.
‏זה היה ממש מנומס, ככה.
‏"בסדר, אני מוכנה. אני הולכת להתאמן עכשיו."
‏פשוט ישבתי ובכיתי שוב.
‏[גונזלס] ואז החדשות הטובות, ‏קיבלנו את הכסף.
‏תודה לאל.
‏באנו מלא כלום ונוכל לארגן משהו.
‏המשחקים האלה יתקיימו, ויהי מה.
‏[כתבת] שנים של הכנה מסתכמים במסע הזה.
‏[אנשים מוחאים כפיים]
‏המשחקים הפראלימפיים, ‏כשהם מתרחשים אחת לארבע שנים,
‏הם משהו כמעט קסום.
‏[אנשים שרים]
‏זאת קהילה, ואנחנו תומכים זה בזה.
‏[מתנגנת מוזיקה קצבית] ‏-[אנשים מריעים]
‏[סטוצמן] והעולם רואה את החיבור ‏במהלך המשחקים האלה.
‏[אנשים מריעים]
‏וזו אמירה ענקית ומלאת עוצמה,
‏כי המון אנשים נלחמו רק כדי להגיע לשם.
‏- ריו 2016 ‏חלומכם התגשם -
‏[בפורטוגזית] הגעתם למשחקים הפראלימפיים ‏של ריו 2016.
‏[גבר מדבר אנגלית] מרחוק אפשר לראות ‏את הפארק האולימפי.
‏[כרוז] המשחקים הפראלימפיים של ריו 2016 ‏יתחילו בעוד רגעים ספורים.
‏[דיבורים לא ברורים]
‏[כרוז 2] כשאנחנו מתקדמים אל אחד המרוצים ‏מעוררי הציפייה, 800 מטר גברים, גמר T54.
‏[שופטת] שלושים-חמש עשרה.
‏[כרוז באנגלית ובפורטוגזית] עשר.
‏הכול היה פשוט... עיר רפאים.
‏[אלז בצרפתית] זה היה... מזעזע.
‏[קרייבן באנגלית] לא ייאמן.
‏הוועדה המארגנת, שאיבדה את כספנו, אם תרצו,
‏או בזבזה אותו, לא מכרה כרטיסים.
‏מעט מאוד כרטיסים נמכרו, ‏פחות מאשר בכל המשחקים הקודמים.
‏זה יצר אווירה שלילית.
‏בעיות כספיות היו חשובות פה, ‏אבל היה משהו מאחורי זה,
‏למה אנחנו עושים את זה ‏אם ממילא איש לא יבוא לצפות?
‏יש שם אלפי מושבים ‏שיכולים לשנות את חייהם של האנשים האלה.
‏כי אל תשכחו, כן, חיים משתנים על המסלול,
‏אבל חיים משתנים גם ביציעים.
‏[קהל מוחא כפיים ומריע]
‏[פרשן] גמר ריצת 200 מטר, T42.
‏האליפות החשובה הראשונה של נטנדו מהלנגו.
‏[מהלנגו] בואו נשכח מאצטדיונים עמוסים.
‏כן, יש לזה תפקיד גדול. ‏כן, אתה רוצה שאנשים יבואו ויתמכו.
‏אבל אני מייצג מיליארד אנשים וזה מדהים.
‏זה דבר גדול לייצג את המקום שממנו באתי,
‏כי לעולם לא אשכח את השורשים שלי.
‏[גונג מהדהד] ‏-[מתנגנת מוזיקה דרמטית]
‏[פרשן] אז הם יוצאים לדרך. ‏מהלנגו יוצא לדרך באיטיות.
‏אני מייצג את בני עמי. ‏אני מייצג את השבט שלי.
‏אני מייצג שבטים אחרים.
‏אתה רץ למען נהגי המוניות ‏שמסיעים אותי העירה,
‏אנשים שמוודאים ‏שאנחנו מקבלים לחם באזורי הכפר.
‏אני רץ למען כל האנשים שיש להם תפקיד בחיי.
‏[פרשן] הנה מהלנגו המייצג את דרום אפריקה!
‏[מוזיקה תזמורתית גוברת]
‏וייטהד יזכה בזהב! מהלנגו יזכה בכסף.
‏מהלנגו שני, עם שיא אפריקני חדש.
‏כל ספורטאי חולם על מדליית הזהב.
‏[כרוז] נטנדו מהלנגו.
‏אבל כשקיבלתי את מדליית הכסף, זה היה מציף.
‏[פרסונס] אני זוכר שהיו אנשים שאמרו, ‏"אבל בקושי מכרו כרטיסים",
‏אז אמרתי, "חכו.
‏האנשים יבואו.
‏העם הברזילאי יתמוך במשחקים האלה. ‏הם לא יאכזבו אותנו."
‏[זמזם הזנקה מצפצף]
‏[גונזלס] לפתע הגיחה הרוח הפראלימפית.
‏הספורטאים תפסו את הבמה המרכזית.
‏[פרשנית] אלי קול זכתה בזהב ‏וקבעה שיא פראלימפי.
‏[פרשן 1] זה יהיה מרוץ כלל-אמריקני כאן.
‏וטטיאנה מקפאדן זוכה בזהב הראשון שלה בריו!
‏[פרשן 2] ריצה נפלאה של פיקוק!
‏[פרסונס] מכירת הכרטיסים התחילה להתאושש.
‏[נושף שוב ושוב]
‏[קרייבן] אנשים לא ידעו ‏על הכרטיסים הפראלימפיים,
‏וברגע שנודע להם, "תנו לנו מזה".
‏[פרשן] זה יהיה צמוד ביותר ביניהן. ‏והנה באה ון ריין!
‏ון ריין אולי הגיעה לשם, והיא הגיעה!
‏[פיקוק] המספר הגבוה ביותר של האנשים ‏שנכנסו לפארק האולימפי
‏נרשם במהלך המשחקים הפראלימפיים, ‏לא באולימפיאדה.
‏[אנשים צועקים ומריעים]
‏כל הכבוד!
‏זה היה הספורט הפראלימפי שהציל את המצב.
‏והצופים, האנשים מריו,
‏תושבי ריו דה ז'נרו באו לצפות בזה ‏והם התחברו לזה.
‏[קהל מריע]
‏[פרסונס] היה רגע בבוצ'יה...
‏בבוצ'יה, לספורטאים יש מוגבלויות קשות,
‏כך שהם עלולים להיכנס ללחץ ‏אם קר מדי, חם מדי,
‏הרעש, הפתעה או משהו דומה,
‏והקהל היה... שוב, כמו באצטדיון כדורגל.
‏[אנשים מריעים בקול]
‏והשופטים דאגו קצת.
‏"שנגיד לקהל? שנשתיק אותם קצת?"
‏והספורטאים אמרו, "אנחנו מתים על זה. ‏זה מה שתמיד רצינו בחיינו".
‏[פרשן] כל העבודה הקשה משתלמת לברזיל,
‏וזהו הרגע שהנבחרת והקפטן, ‏אנטוניו למה, לא ישכחו לעולם.
‏[באט] היה בריו "באז" מחשמל.
‏האוהדים אהבו את הספורט.
‏היה לנו מזל בגמר, אם לדבר בכנות,
‏שהם אהבו את האוסטרלים ‏יותר מאשר את האמריקנים,
‏והם עודדו אותנו.
‏[פרשן] הנה השחקן הטוב בעולם, ‏ללא עוררין, ריילי באט.
‏[הקהל מריע]
‏[באט] הייתה נבחרת אחת שרצינו לנצח ‏במשחקים הפראלימפיים: ארה"ב.
‏כשהבטתי בתצלומים בבייג'ינג, ‏זה שינה אצלי הכול.
‏מדליית הכסף ישבה על השידה שלי. ‏בכל בוקר הבטתי בה,
‏ואמרתי, "לא, צריך זהב.
‏תוציא את עצמך מהמיטה, ולך תהיה ספורטאי".
‏[פרשן] כולם בעמדות.
‏[שריקת משרוקית] ‏-זו זריקת הפתיחה.
‏והתחלנו.
‏הוא רב עוצמה. הוא יעבור דרכם בכוח.
‏האמת היא שכשרזיתי, ‏התחלתי לקבל יותר את המוגבלות שלי.
‏[פרשן] הוא איבד את זה כאן.
‏כי הייתי גאה יותר במי שאני.
‏[פרשן 1] ושוב יש תיקו.
‏באט פתח את הנתיב הימני הזה.
‏הנה הוא בא שוב, אייל הנגח.
‏[פרשן 2] ריילי באט הפך את זה ל-57-58.
‏[פרשן 1] וזה היה אולי כדור ‏שיוביל למדליית זהב.
‏[פרשן 2] הם ביקשו פסק זמן.
‏[באט] סבא שלי השפיע רבות על חיי,
‏והוא תמיד אמר לי, ‏"תנהיג באמצעות דוגמה אישית".
‏אל תיראה ככה. דבר עם סבא.
‏[באט] רציתי לנצח למענו.
‏רציתי לשחק הכי טוב שאוכל למען סבי.
‏[נושף עמוקות]
‏[בקול שבור] התעצבתי מאוד ‏כשהוא נפטר בשנה שעברה... [מצחקק]
‏זה עושה אותי רגשן קצת.
‏אבל הוא היה גאה במי שאני.
‏ביי. ‏-ביי.
‏[אישה] ביי-ביי.
‏[פרשן] אוסטרליה מכניסה את הכדור, ‏נותרו 3.6 שניות. הוא נמסר לבאט.
‏[הקהל מריע]
‏באט יחצה איתו את הקו וזה נגמר!
‏הם יזכו במדליית הזהב!
‏איזה רגע כשהם עושים את זה בתוספת הזמן.
‏[באט] אני אוהב את זה כי ניצחתי ‏עם 11 מהחברים הטובים ביותר שלי.
‏[כולם] וואו!
‏[פרסונס] אני מאמין שאולי ריו ‏הייתה חשובה עוד יותר
‏לתנועה הפראלימפית מאשר לונדון
‏כי מעולם לא זכינו בחשיפה כמו בריו.
‏[גונזלס] מעולם לא היינו גולמיים כל כך. ‏זה היה ספורט טהור.
‏[פרשן מדבר פורטוגזית]
‏גול! ‏-[הקהל מריע]
‏[ויו באנגלית] ספורטאים פראלימפיים,
‏הם מוכנים ליצור סיפור חדשותי נוסף ‏דרך הספורט.
‏את מתאמנת כל חייך למען הרגע הזה.
‏היה קשה בריו כי הייתה לי בעיה עם הזרוע.
‏שבוע לפני לא יכולתי לסייף ‏והייתי מדוכאת כל כך.
‏כולם עסקו בסיף, כולם השתפרו,
‏ואני פשוט הייתי שם, ישבתי.
‏[קרייבן] בריו יריתי טוב יותר ‏מכפי שיריתי זה זמן רב
‏וידעתי שאנצח.
‏[כרוז] עשר!
‏[גבר] ווהו! ‏-[הקהל מריע]
‏[נשמע זמזם] ‏-[פרשן מדבר פורטוגזית]
‏[סטוצמן] אני זוכר שיריתי ‏את החץ האחרון שלי,
‏והייתי צריך עשר כדי לנצח, ‏תשע לתיקו ושמונה להפסד.
‏[פרשן מדבר פורטוגזית]
‏[סטוצמן באנגלית] ‏הייתה לי תקלה בציוד והפסדתי.
‏וזה שבר לי את הלב.
‏ריו ואני לא חברים טובים.
‏ולקח לי זמן להתאושש מזה,
‏בוודאות, כי המסירות
‏ומה שאתה עושה כדי להשקיע ארבע שנים קשות.
‏[פרשן] ברוכים השבים לקריוקה 3, ‏ולסיף הפראלימפי בכיסא גלגלים.
‏[ויו] יומיים לפני המשחקים הפראלימפיים, ‏חזרתי לסייף,
‏אבל הייתי גרועה כי הייתי בלחץ נורא.
‏המאמן שלי אמר, "מצבך נפלא". אמרתי, "לא!
‏אל תגיד לי שמצבי נפלא אם הוא לא נפלא!
‏לך תזדיין! פשוט תסתלק!"
‏היה לי קשה מאוד.
‏אם אף אחד לא מאמין בי, זה בסדר,
‏אבל אם אני לא מאמינה בעצמי, ‏זאת בעיה אמיתית.
‏בודקים את הסייף על "זקן" המסכה.
‏[ויו] הסינים, הם שלטו בכול במשך שנים, ‏בכל תחרות.
‏הם חזקים כל כך. איך זה ייתכן?
‏[פרשנית] בעוד דקות ספורות ‏תהיה לנו אלופה פראלימפית חדשה.
‏וכעת השופט מבקש מהסייפות לעבור למצב פתיחה.
‏[מאמן] היי!
‏בבה!
‏[פרשנית] והיא חוגגת ככה אחרי נקודה אחת,
‏תדמיינו מה יקרה אם היא תגיע ראשונה ל-15.
‏היי!
‏[ויו] הכול היה מושלם עם נקודה אחת ‏ואז הנקודה הנוספת.
‏[מאמן] היי!
‏מאמא מיה! מה אני בכלל עושה?
‏[ז'או צועקת]
‏[פרשן] אל תשכחו שהיא מתחרה עכשיו ‏נגד אלופת הסיף החדשה.
‏זה היה מהיר, ‏היא העלתה את זה לנקודה אחת בלבד.
‏[ויו] פיזית היא טובה יותר ממני ‏כי יש לה ידיים,
‏או יש לה רגליים, אז היא טובה ממני בהרבה.
‏[מאמן] היי!
‏[צועקת]
‏[מדבר איטלקית]
‏[פרשן] היא רוצה את זה כל כך.
‏אבל נקודה בחזרה.
‏[צועקת] ‏-[פרשנית] ויו מתלהבת כל כך.
‏ויו חזרה להוביל בחמש נקודות.
‏[מאמן] היי!
‏[פרשנית] האיטלקייה חשה קצת אי נוחות.
‏היא חטפה הצלפה בחלק האחורי של הראש, ‏מעבר למסכה.
‏תראו, אפשר לראות את ההצלפה של ז'או,
‏הסיף עבר מעל למסכה, ירד והכה בגולגולת.
‏היא רוצה קרח.
‏[ויו] כשהייתי ממש צעירה ואפילו עכשיו,
‏אם כואב לי, אני לא אומרת כלום.
‏אני אומרת, "זה לא משנה, זה יחלוף".
‏אז כשאני אומרת שכואב, ממש-ממש כואב.
‏[פרשנית] היא מחייכת, ‏אבל נראה שזה כואב מאוד.
‏[מתנגנת מוזיקה דרמטית]
‏[הקהל מריע ומוחא כפיים]
‏[פרשן] ביאטריס ויו רוצה את זה כל כך,
‏והמשחקים הפראלימפיים, ‏הם יוצרים גיבורים, באמת.
‏[מאמן צועק]
‏[צועקת]
‏[פרשנית] במרחק נקודה אחת בלבד ‏ממדליית הזהב.
‏[ויו] כשאת מנצחת ‏ואת מבינה שזו הנקודה ה-14,
‏את שם ואת אומרת, "בסדר, זאת האחרונה".
‏ואם האחרונה נכנסת בתנוחה הנכונה, ‏בצורה הנכונה, את מנצחת.
‏ואת מבינה הכול, את מבינה את כל החיים שלך.
‏[צעקות לא ברורות]
‏[צועק באיטלקית]
‏אבל אם לא תזכי בנקודה האחרונה, ‏תבכי עד סוף ימייך.
‏[קהל מוחא כפיים בקצב ושר]
‏[גבר מעודד את בבה באיטלקית]
‏[פרשנית] כולם מחכים בקוצר רוח.
‏[ויו צועקת]
‏[פרשנית] בת ה-19 מוונציה, איטליה, ‏לא יודעת את נפשה מרוב אושר.
‏הרגש גולמי כל כך.
‏[ללא שמע]
‏[ויו] כשחזרתי לסייף ‏אמרתי, "בסדר, חבר'ה, אני בבה.
‏אין לי רגליים וידיים. ‏אני רק רוצה לעסוק בסיף."
‏"זה בלתי אפשרי. ‏סיף דורש את שלוש האצבעות האלה,
‏ואז מפרק כף יד, אז זה החלק שצריך,
‏זה הסיף,
‏ואין לך את זה, אז לא תוכלי לעסוק בסיף".
‏זה היה בלתי אפשרי, ‏אבל בהתחלה הכול בלתי אפשרי.
‏את פשוט צריכה להאמין בעצמך. ‏פשוט ללכת על זה, לעשות מה שבא לך.
‏[כולם שרים] ברזיל! ברזיל! ברזיל!
‏[קהל מריע]
‏זהו טקס הנעילה ‏של המשחקים הפראלימפיים. תראו!
‏הוכחנו דרך ריו שיש לנו ארגון מאוחד.
‏[קהל מריע]
‏בכל פעם שיתחיל בלגן,
‏התנועה שלנו תבוא ותאמר,
‏"היי, לא תעשו לנו את זה. ‏אנחנו נקיים את המשחקים שלנו,
‏ואנחנו נפיץ את המסר שלנו.
‏אנחנו נעזור לשנות את החברה
‏ולהפוך את העולם למקום טוב יותר לחיות בו".
‏זה הרבה יותר מאשר רק לזכות במדליות.
‏[קהל מריע]
‏[טייס באיטלקית] בבה ויו. ‏תודה, בבה, על כל הרגשות.
‏היום את זו שגורמת לנו לעוף.
‏[טייס באנגלית] נוסעים, ‏נבקש לעדכן אתכם שהיום
‏יש לנו הכבוד לארח את זוכת מדליית הזהב
‏במשחקים הפראלימפיים 2016.
‏[קהל צועק] בבה!
‏[כרוז] המדליסטים האולימפיים ‏והפארלימפיים שלכם!
‏אנחנו רוצים למלא תפקיד חשוב ‏בתחום זכויות האדם.
‏אנחנו חוזרים לנקודת ההתחלה.
‏[דוכס סאסקס] החזון של סר לודוויג ‏לא באמת הושלם
‏כי עדיין, אלה שרואים בהם בעלי מוגבלויות
‏לא זוכים לעידוד
‏או לא מקבלים אותם בחזרה אל החברה בכללותה.
‏מה שסר לודוויג ניסה לעשות בזמנו ‏דרוש עכשיו יותר מאי פעם.
‏[מתנגנת מוזיקה מעוררת]
‏[פיקוק] אנשים מרחמים עליי. ‏למה? בגלל תפיסה.
‏"אין לו רגל. אני צריך לרחם עליו."
‏[אלז בצרפתית] המוגבלות שלי היא הכוח שלי.
‏אני אמות ככה.
‏הרגל שלי לא תצמח בחזרה.
‏אני לא לטאה.
‏[סטוצמן באנגלית] לכל אחד יש כוח על ‏שהוא מגלה בשלב מסוים בחייו.
‏[ויו] את פשוט צריכה לקבל ‏את המצב שאת נמצאת בו.
‏ולגלות כמה הוא יפה.
‏[מתנגנת מוזיקת ניצחון]
‏["עוף החול" מתנגן]
‏תרגום כתוביות: רותי זהרן