Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NEKROPOLA BUBASTEION, SAKKARA, EGIPAT
-G. Hamada! -Da, šefe?
Ovdje je nešto.
Čekaj, Ghareebe, silazim.
Ondje je.
Što je to?
Ondje… Nešto se pojavilo.
Bože moj, prašina!
Zato sam stao.
Ne znam što je.
U onoj gomili zemlje.
OK, napravi mi malo mjesta.
Za ime Božje!
Što li je to?
Ovo je nešto nevjerojatno…
To je božica lavica, Ghareebe!
Što, zaboga, ovo radi ovdje?
ORIGINALNI NETFLIX DOKUMENTARAC
U studenom 2018., mala ekipa egipatskih arheologa
u lovu na grobnice na drevnom groblju
došla je do epohalnog otkrića
Otkriti cjelovitu grobnicu,
to je nevjerojatno.
Kad sam prvi put ušao,
umalo sam se srušio od sreće!
Četiri tisuće godina staro, skriveno!
Nitko je prije nije taknuo.
Nezamisliva grobnica!
Ne postoji ništa takvo.
Drevna priča izranja iz pustinjskog pijeska zapadno od Kaira.
Ovo je jedinstveno otkriće u Egiptu.
…grobnica tako savršeno očuvana
da je nazivaju najznačajnijim otkrićem u više desetljeća.
Netaknuta i neopljačkana 4400 godina.
Novine, časopisi, televizije.
Cijeli je svijet pričao o grobnici.
Rijetko otkriće u Egiptu.
Ministar za starine kaže da je otkrivena grobnica
višeg dužnosnika pete dinastije faraona.
Posljednje u nizu velikih otkrića u Egiptu.
Šef Vijeća za egipatske starine kaže da se očekuju nova otkrića…
…iznimno je dobro očuvana i može bolje rasvijetlili
ondašnji život.
Ova je grobnica
jedinstvena.
Naći ovu boju,
naći ovaj natpis
i sve ove kipove u privatnoj grobnici…
To se nikad prije nije dogodilo u Egiptu.
Ja sam Mohammad Mohammed Yousef.
Doktor sam egiptologije.
Na samom početku, kad smo otkrili grobnicu,
naišli smo na ime Wahtye.
Wahtye je vlasnik grobnice.
Ali mi ništa ne znamo o tom čovjeku.
Moramo čitati hijeroglife da saznamo
tko je Wahtye.
Tko je on da bi imao takvu grobnicu?
To je misterij.
Obično kada pronađemo grobnicu,
naiđemo na okno koje je netko iskopao u davna vremena.
Ali ponekad naiđete na iznenađenje.
Kad smo očistili pod,
pronašli smo četiri okna ispunjena pijeskom.
Toga dana nitko nije spavao.
Sanjali smo.
Jer ako pronađemo cijelu obitelj pokopanu u oknima nakon 4500 godina,
to je bolje nego da smo našli zlato.
Za nas bi to bilo nevjerojatno.
Zovem se Hamada Mansour.
Arheolog sam
i član egipatske misije u nekropoli Bubasteion.
G. Ahmed Zikrey je moj nadređeni.
Bio mi je i učitelj povijesti u osnovnoj školi.
-Kasniš. -Oprostite, šefe.
Svaki dan idemo na putovanje
iz svijeta živih
u svijet mrtvih.
U Sakkaru.
Rad u Sakkari
čini me sretnim jer jako volim povijest.
U samo nekoliko minuta, iz zelenila i napučenih mjesta
stvorite se u pustinji.
Čudesno je.
Sakkara je čarobno mjesto.
Tajna je njezine čarolije
u tome što pod njezinim pijeskom leže blaga stara 5000 godina.
I to sve u sjeni stepenaste piramide, najstarije kamene piramide na svijetu.
Za mene je Sakkara najvažniji arheološki lokalitet u Egiptu.
Egiptolog mora doći u Sakkaru da nauči
povijest od početka do kraja.
Nekropola Bubasteion u kojoj je Wahtyeova grobnica
drevno je groblje pored istočnih litica,
manje od kilometra od stepeničaste piramide.
Iskopavanja smo započeli u proljeće 2018.
Cijeli je tim egipatski,
ali teško je raditi u ovim uvjetima.
Ako je temperatura dolje u gradu 26 stupnjeva,
ovdje je 32 ili 33 stupnja.
To je iscrpljujući posao…
i, Bože, prašina!
Ali mi smo ti koji najbolje mogu dati glas našim precima
jer su oni naši preci.
Mi smo im korak bliže u odnosu na strance.
G. Sabry je glavni upravitelj.
On upravlja cijelom operacijom.
On i njegova obitelj praktički žive ovdje!
Predradnik Mustafa zadužen je za radnike.
-Stavit ćemo grupu ovdje, predradniče. -Da.
Grupa broj jedan.
Dr. Yousef je ravnatelj lokaliteta.
Divim se njegovu ugledu arheologa,
zato sam mu uvijek blizu kako bih učio od njega.
Otkad smo otkrili grobnicu, čekamo iskopavanje okana
da upotpunimo priču o Wahtyeu i njegovoj obitelji.
Ali još uvijek ne možemo raditi u grobnici
jer najprije moramo istražiti priču o Wahtyeu
uz pomoć natpisa na zidovima.
Otkad je otkrivena, stručnjaci dešifriraju grobnicu
i traže informacije o Wahtyeu i njegovoj obitelji.
Počnimo raditi oko okvira.
Kad njihovo istraživanje završi, započet će iskopavanje okana.
Čekamo oko tri mjeseca,
ali nismo prestali s radom vani.
Glavni nam je cilj pronaći novu grobnicu.
Otkrili smo Wahtyeovu,
pa možda otkrijemo još koju grobnicu u ovom području.
To je teorija. Možda je točna, možda nije.
Ali moramo završiti rad u ovom području
prije kraja sezone.
Za šest tjedana, kad počne sveti mjesec Ramazan,
sredstva za rad na lokalitetu će ponestati.
Stotine ljudi radi na iskopavanju.
To im je jedini izvor prihoda.
Cijeli se tim nada idućoj sezoni.
No nisu svi sigurni da će se vratiti.
Jer možda ovoga puta vlada neće dati novac.
Da bi osigurao novac za rad,
timu treba još jedno veliko otkriće prije kraja sezone.
Sigurno nešto možemo naći,
ali vrijeme istječe.
Stiže Ramazan.
Zato moramo naći nešto da dovršimo rad.
OŽUJAK, 2019.
ŠEST TJEDANA PRIJE RAMAZANA
Što je to, Mahrouse?
Daj da vidim.
Našao si nešto?
Makni ruku, Mahrouse, makni ruku.
-Drži odozgo! -Hajde, Tamere! Čisti.
To je baza kipa.
„Neka Ptah dade
-sav život.“ -"Sav…"
„Sav život… sve zdravlje…
sav život...“
Sad je tu ime.
Ime, početak imena nije jasan.
Čini mi se da nije ljudsko biće.
Mogla bi biti Sekhmet.
Trebamo drugi dio da pročitamo sve.
To bi bilo dobro.
-To je vaš posao, g. Hamada! -Da, šefe!
Jako je lijepo!
Dr. Mohammade, ovaj je kip neobičan.
Najprije smo našli bazu, a onda tijelo.
Uklapaju se.
Nastavili smo s radom i našli glavu.
Ovdje ima divnih kipova.
U blizini smo nekadašnjeg hrama.
Već neko vrijeme znamo da su istočne litice Sakkare
bile centar važnijih životinjskih kultova.
A jedan od najvažnijih bio je Bubasteion.
Zovem se Salima Ikram
i bavim se pogrebnom arheologijom i arheozoologijom.
Ovaj dio je važan. Ovaj nije.
Stručnjak sam i za mumije životinja.
Dragi, samo malo ovamo.
Bubasteion je bio središte kulta i hram
posvećen božici Bastet.
Ona je božica majčinstva, ljepote i ljubavi,
najčešće prikazivana kao mačka ili žena s mačjom glavom.
Stvarno volim ove mace.
Malo je lijepo, g. Ahmede.
Kao svaka egipatska božica, Bastet je imala mirnu i strašnu stranu.
Mirnu stranu predstavlja draga i zaigrana mačkica
koja se brine za svoje mačiće.
-Gledaj, mačić. -Da.
Ramena kost, dvije su...
i palčana kost. Ovo je palčana kost.
Ali strašnu stranu predstavlja lavica.
A ona je božica osvete i nesreće,
i u tom se obliku zove Sekhmet.
Oprezno s tim pijukom.
Što je to? Sekhmet?
Dao Bog!
Divan primjerak!
Piše: „Za Sekhmet, voljenu od boga Ptaha,
neka joj podari sve zdravlje
i sav užitak,
kao Ra zauvijek.“
Divno.
Kada ste prvi koji nešto drži u ruci
nakon tisuća godina…
Milijuni ljudi sanjaju o ovom poslu.
KIP BOŽICE SEKHMET OD GLAZIRANE KERAMIKE
500.-300. G. PR. KR.
Radimo ovdje, ali spremni smo u svakom trenu brzo prijeći
na rad u grobnici.
San nam je dovršiti priču o Wahtyeu.
Tko je taj čovjek?
„Pročišćeni svećenik kralja.“
Gdje je kralj?
Ovdje je kralj! Vidiš?
Ali je erodiralo.
-Imaš pravo. -Vidiš ga sad?
Da, točno. Imaš pravo.
Kad čitamo tekst u hijeroglifima,
postoje pravila koja moramo slijediti.
Ovo su ostaci simbola za božansku zemlju
-ili samo umišljam? -Ovo su ostaci
-božanske zemlje. -Da, to je to.
Pisanje može ići s desna na lijevo i obrnuto,
odozgo prema dolje, pa i suprotno.
Nakon ovog vodoravnog reda hijeroglifa
slijedi sjeverni okvir i ovi vertikalni natpisi.
Dakle, cilj je otkriti u kojem smjeru ide.
Postoji jednostavan trik, potražiti pticu.
Ako gleda udesno, krećemo s desna.
Ako gleda ulijevo, krećemo s lijeva i pokušavamo naći smisao.
Mislim da je „štovana“
jer je ovo ostatak fonetskog simbola
za „štovanje“, ovo troje zajedno.
-A nakon toga ide „veliki Bog“. -Tako je.
Dobro, pročitajmo ga.
„Wahtye,
pročišćeni svećenik kralja
nadglednik božanske zemlje,
nadglednik svetog broda,
štovan uz
velikog Boga, Wahtye.“
To je vrlo jasno.
Jesi zapisala to?
Popravi malo rukopis da se može čitati, preklinjem te!
Ja tako pišem. Takvi su genijalci.
-Kako to možeš čitati? -Samo ja to mogu.
To je izvor veselja.
Svaki aspekt o kojem razgovaramo otkriva nam sve više o Wahtyeu.
Temeljem svega, moramo pretpostaviti da je Wahtye bio svećenik.
Svećenik je u to vrijeme bio jedan od najviših dužnosnika.
Bio je posrednik
između kralja i ljudi, između kralja i Boga.
Zato je i mogao sagraditi tako divnu grobnicu.
Wahtye, na temelju prvog dojma…
Sviđa mi se taj tip!
Iako ga doživljavam pomalo kao egoista.
Puno je spominjao svoje ime u grobnici.
I postavio je puno svojih kipova.
Pedeset pet kipova je ogroman broj!
Veliča sama sebe.
Htio je reći:
„Ja sam snažna ličnost, ja sam važna ličnost.“
Htio je da ga prenesu u zagrobni život
u punoj snazi,
s njegovim bogatstvom.
Prikazao je nevjerojatan niz radnji.
Imamo puno prizora iz svakodnevnog života,
vjerske prizore
sa zagrobnim životom.
Sve su ovo prizori, jako je lijepo.
Prizor je čaroban.
Sve je prikazao s velikom razinom detalja.
Taj je čovjek htio sve.
Htio je sve ovo prenijeti u zagrobni život
i poručio je: „Bit ću gospodar svega ovoga u vječnosti.“
Budući da su jako voljeli život, stari su Egipćani
željeli raskošan zagrobni život,
a za to je potrebna lijepa grobnica.
GROBNICA SVEĆENIKA WAHTYEA, 2415.-2405. G. PR. KR.
Gradili bi grobne kapele iznad zemlje.
GROBNA KAPELA
Oknom bi je povezali s podzemnim dijelom…
…gdje je osoba sahranjena.
Ideja je bila sačuvati tijelo
kako bi ga duša ponovno oživjela.
Nadzemna je kapela bila predivno ukrašena
raznim prizorima koji prikazuju idealan život
koji su željeli u vječnosti.
Postojala su i takozvana lažna vrata.
Kroz njih ulazi i izlazi vaša duša.
Tako bi jedan dio vaše duše mogao ići u zagrobni život.
Drugi bi mogao boraviti u grobnici
i kad god bi netko došao čavrljati, mogao si ih slušati.
Cijeli je ovaj grobni kompleks bio neka vrsta stroja za uskrsnuće
koji je jamčio siguran prelazak iz ovog u sljedeći svijet
i nastavak tog raskošnog postojanja u vječnosti.
Nevjerojatno!
To je posebna grobnica.
Ali iz moje perspektive,
ova grobnica sadrži puno zagonetki.
Ovo je obiteljska grobnica i prikazani su određeni likovi,
kao Wahtye i njegova majka,
njegovo četvero djece
i njegova žena.
Ali neki likovi nedostaju.
Imao je brata?
Wahtyevo je ime puno puta spomenuto.
U čemu je stvar?
Kao da je želio reći: „Ova je grobnica moja.
Samo moja!“
Previše je!
Nešto mi u ovoj grobnici miriši na zavjeru.
Ja sam predradnik Mustafa Abdo Sadek Mahmoud.
Predradnik sam za iskopavanje u Sakkari.
Postao sam predradnik jer je to posao mojih predaka.
Moj otac, djed i pradjed bili su predradnici.
Prethodni naraštaji prenijeli su to i na mene.
Ovo je naša zemlja.
Nakon posla, dolazim ovamo.
Ova su stabla i palme ovdje još od vremena faraona.
Ja sadim i berem baš kao i drevni Egipćani.
Puno je stvari na Wahtyeovim zidovima koje prepoznajem iz svakodnevnog života.
Ljudi misle da su naši stari živjeli u pustinji
jer ih danas ondje pronalazimo.
Ali ovo je Egipat u kojem je živio Wahtye
i vjerovao je da može sve ovo ponijeti sa sobom,
pa je proveo cijeli život pripremajući se za sljedeći.
Stari su se Egipćani nadali da će, kad umru, vječno živjeti u Poljima trske,
što je bio Egipat kakvog su poznavali,
samo bolji.
Ali da bi dospjeli onamo,
morali su proći niz testova u podzemnom životu.
Najvažniji se odvijao u dvorani suđenja,
pred Ozirisom, bogom smrti i uskrsnuća.
Da bi došla u raj, osoba je morala stati pred 42 suca
i zakleti se da nije počinila neke grijehe.
„Nisam lagao,
nisam krao,
nisam ubio.“
I tako dalje.
Nakon toga je uslijedilo vaganje srca
kada se srce osobe važe u odnosu na pero istine i pravde.
Ako je srce teže od pera,
pojest će ga demon s glavom krokodila i osoba je zauvijek izgubljena.
Ali ako su srce i pero u ravnovjesju,
osoba je „istinitoga glasa“
i njezino putovanje na Polja trske može početi.
Sutra u isto vrijeme, šefe?
Dobro, može.
Nemojte zakasniti, šefe!
PET TJEDANA PRIJE RAMAZANA
Deset metara zapadno od Wahtyeova groba leži najstarije i najdublje okno
dosad otkriveno na lokalitetu.
Svaki posao koji uključuje opasnost je moj posao
jer sam ja jedina mlada osoba u timu.
Ali ja sam uvijek volio teške, a ne lake stvari.
Nekropola Bubasteion, moram priznati,
jako je čudno mjesto.
Uvijek nam pruži nešto što nismo očekivali.
A to je divno.
Bok, Ghareebe! U ime Božje!
-Što je sve to? -Nešto čudno!
Za ime Božje!
Ne…
Što je to?
Još uvijek su zamotani.
Vidi ovaj lijep komad, Ghareebe.
Ovaj momak kojeg vidim pred sobom je… mačka!
-Vidiš koliko ih je? -Da.
Tako puno!
Sve su mačke?
-Odakle im? -Nemam pojma.
Ali toliko mačaka, doista šokantno.
Bok!
Što je, onda, ovo?
To bi trebala biti mačka, Ghareebe? Gledaj!
Ajme!
Za ime Božje! Ovo nije mačka, Ghareebe!
Odnesimo to na svjetlo.
Ovo je nešto…
Nešto zapanjujuće.
Postoji li tako velika mačka, Ghareebe? Velika je kao moj nos!
Majko mila!
Okreni je.
Nježno je okreni.
Bok!
Pogledaj!
Usta su nacrtana!
I oči i nos,
a i uši.
Remek-djelo!
Postoji li biće u našoj zemlji
koje približno izgleda ovako?
Ne.
Da imaš ovako veliku mačku, što bi radio s njom?
Plašio bi njome djecu!
Može li ovo biti mačka?
Gdje ćemo sve to staviti, Ghareebe?
Ne znam.
-I sve su ovo mačke? -Ne.
Hvala Bogu, stari.
Ovo nije mačka.
Je li mungos?
Pogledaj rep! Pogledaj oblik, Ghareebe!
To je krokodil, šefe.
Ghareebe, uzmi ovo i stavi sa strane.
-Naravno. -Ovo je nešto drukčije, posebno.
To je mumija krokodila, šefe.
Gotovi smo, Ghareebe.
Iznijet ćemo ih vani i udahnuti malo svježeg zraka.
Pošaljite nam sanduk na dvije kuke!
Želim vam nešto reći.
Otkad radim u ovoj mačjoj nekropoli,
kad me vide mačke oko moje kuće, razbježe se.
Boje me se!
Ne ponašaju se više prema meni kao ljubimci.
Kad mačka pobjegne, kažem joj: „Imaš pravo.
Upravo sam izvadio tvoje pretke iz zemlje,
i uskladištio ih!“
Boji se da ću i njoj učiniti isto!
Koliko znamo, ljudi svoje mačke nisu prinosili bogovima.
One koje su žrtvovane bogovima kupovali su od svećenika.
Ova je krasna.
Ovo je krasan primjerak iz Bubasteiona.
Mislimo da su ih svećenici uzgajali
i vjerojatno taj posao povjeravali
seljanima iz područja Sakkare
gdje su ljudi uzgajali te mačke i vjerojatno imali farme mačića.
Kad je riječ o kultu svete životinje,
postojala je jedna životinja u hramu,
a ona je predstavljala božansku manifestaciju
božice ili boga.
Za svog života, to se biće tretiralo kao božanstvo.
Hranili su ga, pojili, molili mu se.
Ljudi su mu prinosili darove.
Prekrasna brončana glava!
Darivali bi mu amulete, kipove
od drva, kamena, fajanse, čak i bronce.
Ali prinosili su i mumije životinja,
jer ako bogu prineseš krvnu žrtvu,
to možda znači više od nečega drvenog ili kamenog.
U sjajnom je stanju u odnosu na ono što bi očekivao nakon 2500 godina.
Kad je Bubasteion sagrađen,
ondje je već bilo starih grobnica nastalih
u posljednjih 2000 g. egipatske povijesti.
Svećenici bi ih odnijeli u te stare grobove
i sahranili ih u masovnim grobnicama,
a to je ono što sad otkrivamo.
Kako ide?
Kao i svatko, vidio sam mačke raznih veličina.
Ali ovako ogromna mačka?
To nikad nisam vidio.
Moramo analizirati kosti da saznamo što je to.
Unutar grobnice, istraživanje zidova primiče se kraju.
Dokaz
da ova grobnica sadrži zagonetku
konkretan je.
-Tu je nešto. -Što je to? Divno! Vidi, Nermeen.
U grobnici ne postoji sličan motiv.
Pored prvih lažnih vrata, postoji prizor žrtvenog stola
s vlasnikom koji sjedi pred divnom ženom.
Vidim nekoliko čudnih stvari.
-Sve je ovo čudno. -Zar ne?
Sve je čudno, kunem se.
Obično se prikazuju muškarac i njegova žena,
pa očekujemo da su to Wahtye i njegova žena Ptah-Weret.
Ali kad čitamo natpis,
piše: „Njegova žena, Merit-Min.“
Stajali smo ondje
zaprepašteni!
Jer je Merit-Min
bila njegova majka.
Zapitali smo se: „Je li se oženio majkom?“
Jasno, to nema smisla! Nemoguće je!
Imena su izmijenjena.
-Mislim da su po njima nešto petljali. -Zamijenio ih je.
Imena su sastrugana.
Tko god bi prošao rukom po zidu rekao bi:
„Ne, nešto se tu dogodilo.“
To nije Wahtye.
Cijela se grobnica vrti oko Wahtyea.
-Ovdje je nešto drukčije. -Je li on onda lopov?
On je lopov!
Ti bokca!
Je li to sve? Ne!
Sam glavni kip!
Kad gledate obilježja kipa…
Kip je drukčiji.
Ne nalikuje nijednom drugom kipu u grobnici.
Očito se razlikuje od svih drugih u grobnici.
Zbog toga sam još više uvjeren
da je ovdje na djelu zavjera.
Mislim da je Wahtye oteo grobnicu.
I da izvorno nije bila namijenjena njemu.
Tko je žrtva?
Žrtva je nepoznata.
Ali imamo teoriju.
Da. Imamo gomilu indicija.
Spominje se brat.
Wahtyeov brat.
Spominje se na istočnom zidu.
Wahtye posvećuje pjesmu
„duhu moga brata.“
Zašto nije spomenuo njegovo ime?
Mislim da je posvetom pjesme
htio umiriti savjest.
-Osjeća se… -Krivim!
-Dakle, ovo nije Wahtye? -Ne, to nije on.
No mogao bi mu biti brat.
Sve ove indicije
ukazuju na to da je Wahtye bratu oduzeo grobnicu.
Ako je Wahtye ukrao bratovu grobnicu…
„NISAM UKRAO“
…hoće li biti kažnjen na drugom svijetu?
Ne, mislim da je imao plan.
Na južnom, posljednjem zidu koji smo otkrili u grobnici,
našli smo veliki tekst u kojem piše:
„Ja sam sa sucima.“
Dakle, sebe je smjestio među one koji sude
kako bi sam sebe odriješio ovog grijeha.
„NISAM UKRAO“
Dakle, čini se da je doista bio uvjeren
da će izbjeći kaznu i dospjeti u zagrobni život.
No postoje odgovori koje nam može dati samo Wahyte.
Što se tiče grobnih okana,
možda će jedno otkriće dati odgovor na sva pitanja
i sve zagonetke Wahtyeove grobnice.
Svi spremni za iznenađenje?
Dobro.
O, Bože!
Imate ovu.
Nevjerojatno!
Vidi lice!
-Nevjerojatno! -Vidi lice!
Ti vrapca!
O, Bože!
Zbilja ogromna.
Golema je. Ne mogu zamisliti tako veliku mačku.
Isuse, fenomenalno je!
Ovo je najveća mumija mačke koju smo ikad našli.
Vidim brkove.
Kao Hamada!
-Da, kao Hamada! -Kao Hamada!
Ovo je jako zanimljivo.
Na glavama drugih mumija mačke
ponekad je tu gore skarabej.
Ne sliči skarabeju, a trebao bi.
Drugima je na glavi naslikan pravi skarabej.
Ovo više nalikuje pčeli.
Zbilja je čudno. Neobično je.
A tu je čak i ovaj dio…
Bok, dušice!
…gdje se vidi dlaka.
Vidi se dlaka!
-Vidi se dlaka. -Njezini ostaci.
Dobro.
Zlatna žuta, tako divna boja.
Ne može biti.
Sad ćete saznati.
Sve u redu?
To je glava.
Nisam 100 % sigurna u što to gledamo
jer je glava jako oštećena.
Zbilja je jako velika.
Možeš povećati?
Vidi se da je beba
jer su zubi još uvijek duboko u desnima.
Veliki očnjaci, ha?
-Aha. -Gore su…
Zubi su tek počeli rasti. Dobro, spusti dolje. Idemo dolje.
Kralješnica. Pogledaj kralješnicu.
Kralješnica. Ništa nije spojeno.
Ovo je definitivno beba.
I ima luk u kralješnici.
Kad bi se istegnula, imala bi više od metra.
-Da. -Ovako,
od glave do korijena repa.
Ovo nije domaća mačka.
Prevelika je za risa,
nije leopard ni gepard.
Možda je oblik drukčiji jer je ova druga vrsta.
Da. Vidi ovo.
Dobro, da vidimo ovo.
To je samo ideja, možda skroz griješim.
Vidiš? Znaš kako se lavovi mršte?
Možda bi ovo trebalo sličiti na to,
a krila su dodali
jer su se navikli stavljati skarabeja.
Pogledajmo mladunče. Ima izdužen nos…
Da! Zato je nos tako dugačak!
-Jesi sigurna? -Da! I boja!
Po prvi put u poznatoj povijesti mumifikacije
-imamo lava! U Sakkari! -Mumificirani lav!
Dao Bog!
Na temelju oznaka na licu,
mislimo da je ovo možda beba lav. Mladunče lava.
Ovo je izvanredno
jer postoje priče o lavljim katakombama
i neki od nas su godinama u potrazi za ovime.
Ali sad, logično je mjesto Bubasteion.
Fenomenalno je samo pomisliti
što taj lav može značiti za naše razumijevanje
drevne egipatske kulture, ekonomije, religije.
Također, mijenja i naš pogled
na odnos starih Egipćana prema divljim životinjama.
Kako su ih možda uzgajali ili pripitomljavali,
koristili za štovanje bogova,
ali su ih, kao i druge životinje,
uzgajali i onda prinosili kao žrtve.
To je tako uzbudljivo.
Reći ću Ghareebu: „To je mali lav, a ne mačka, Ghareebe!“
Tim će svakako biti nagrađen.
MUMIFICIRANO MLADUNČE LAVA, OKO 600. G. PR. KR.
TRAVANJ, 2019.
ČETIRI TJEDANA PRIJE RAMAZANA
Nakon mjeseci čekanja,
završne sigurnosne provjere na napuknutom stropu grobnice
provode se prije iskopavanja.
Ovaj se dio urušavao, pa smo ga stabilizirali.
To je odlično. Sjajno.
Da.
Toliko dugo čekamo, samo želimo krenuti na posao.
E pa možete početi.
Otkad smo ušli u grobnicu,
zurim u pijesak u oknima.
Javi radnicima.
Pitam se što ćemo naći dolje. Wahtye, njegove tajne, zagonetke,
jesmo li došli do njihova kraja?
Svakog se dana nadam: „Daj da danas dođemo do Wahtyea.“
Izgubit ću razum!
Slušajte, ljudi!
Da, predradniče!
Spremni smo početi raditi u grobnici.
Restauracija je dovršena i sve je osigurano za vas.
Trebaju nam vrijedni i snažni muškarci!
Razumijete?
Onda idemo!
Pronaći danas izvorne vlasnike grobnice iz starog kraljevstva
bilo bi fantastično.
No to se nije dogodilo posljednjih 60, 70 godina.
A sad, uz veće tehnološke mogućnosti,
bioarheologija može istražiti sama tijela.
Možemo razumjeti kosture,
saznati od kakvih su bolesti bolovali,
uočiti odnose, ako se radi o obitelji.
Spustite to tu dolje.
To bi bila prava škrinja s blagom.
Počinjemo s ovim oknom i onim u kojem stoji Ghareeb.
U ima Alaha i neka nas Bog blagoslovi!
Trebamo informaciju, ne predmet.
Napravi lanac.
Ti ostani ovdje.
Stavi to na rame i iznesi van.
Imamo kipove, divne zidove. To je dovoljno.
No treba nam više informacija o njemu
da bismo razriješili misterije ispisane na zidovima.
Da bismo shvatili što se dogodilo u njegovu životu.
Pokupite sve krhotine.
Iskopavat će se najprije dva najmanja okna blizu ulaza.
OKNO JEDAN, OKNO DVA
Nemoguće je znati koliko su duboka.
Ghareebe, pokupi sve fragmente.
Iskapanje je u tijeku i Ramazan se bliži,
pa se potraga za drugom grobnicom ubrzava.
Ponekad, kad radnici rade…
osjećaš kao da si se vratio stoljeća unatrag, u drevni Egipat.
Radiš s istim materijalima koje su koristili drevni Egipćani.
Ponekad otkrijemo košare drevnih Egipćana koje su iste kao i naše.
Ponekad otkrijemo dlijeto,
malo dlijeto kakvo i danas koristimo.
Dakle, postoji kontinuitet.
Život ide u istom smjeru.
-G. Ahmede? -Da, Osama?
Ovdje je nešto.
Što je to?
O, da!
Izgleda kao drveni lijes.
Glava je okrenuta prema zapadu.
Očistimo noge, a onda ćemo dalje.
Osama, tu moraš biti jako pažljiv.
Nešto divno. Prekrasan kovčeg!
Ovo je najbolji lijes koji smo našli u ovom stanju.
LIJES OD OSLIKANE KARTONAŽE, 800.-600. G. PR. KR.
Kao glavni tajnik, dio je mog posla
obilaziti većinu lokaliteta u Egiptu.
Ova je misija jako važna za znanost.
Otvaramo lijes. Što ćemo naći?
Ponekad nađemo drveni lijes s mumijom
u savršeno očuvanom stanju.
Ponekad ne nađemo ništa.
Možda su stari Egipćani napravili lijes, ali unutra nema ničeg.
Dakle, nitko ne može biti siguran što je unutra.
Polako, polako.
Smisao je mumifikacije pokušati očuvati vlastitu sliku.
Što se tu zbilo, Ashrafe?
Izgleda gotovo spaljeno.
Egipćani bi zabili nešto u nos,
razbili kost da bi doprli do mozga, izvadili ga,
a onda bi napravili rez na lijevoj strani
i izvadili unutarnje organe.
Izvadili bi jetru, pluća, želudac i crijeva.
Kad su uklonjeni svi ovi unutarnji organi,
isušili bi tijelo uz pomoć natrona,
a to je kombinacija sode bikarbone i soli.
Zašto izgleda spaljeno?
Možda je uzrok tomu natron koji se koristio za mumifikaciju.
Došlo je do neke vrste
kemijske reakcije?
A onda bi zamatali tijelo u lanene zavoje.
Mislim da je žena.
A onda bi čarali, molili i palili tamjan.
Donji dio nije jako oštećen, ali to je dobar lan.
I sve bi vas to pretvorilo iz svjetovnog stvorenja
u sveto biće.
To bi bio kraj vašeg života na zemlji.
Ali i početak vašeg života na drugom svijetu.
Na ideju o mumificiranju tijela navodno je utjecala
priča o Ozirisu i Izidi
koja je snažno obilježila odnos Egipćana prema njihovim mrtvima.
Oziris i Izida bili su brat i sestra.
Oziris je vladao svijetom
dok ga njegov brat Set nije ubio
i razrezao na komade koji su razbacani diljem Egipta.
Izida je bila čarobnica.
Skupila je njegove dijelove po Egiptu
i spojila ih uz pomoć platna u prvom činu mumifikacije.
Na taj ga je način vratila u život
i začela njihova sina Horusa.
Kad je odrastao, Horus je osvetio očevo ubojstvo
i vladao Egiptom kao kralj života na zemlji.
Oziris je postao kralj podzemnog svijeta
i bog smrti i uskrsnuća.
Ta vjera u moć mumifikacije u nadilaženju smrti
u samom je srcu drevnog egipatskog vjerovanja.
Idi po dr. Mohammada, predradnik ga traži.
G. Ahmede!
Došli su do dna okna.
To su jako loše vijesti.
Ne znam zašto. Okno je veliko,
otprilike, metar puta metar.
Obično su okna tih dimenzija dublja,
idu do šest ili sedam metara i ispod njih je prostorija.
No nažalost, ovome su brzo došli do kraja.
Ne znamo zašto. Također su našli neke
fragmente grnčarije.
-Sve je to odozdo? -Da.
-I ove kosti? -Da, i ove rasute kosti.
Naši su ih u oknu. Ovo su loši znakovi.
Šefe, ovo je jako razočaravajuće.
Već smo došli do dna okna.
Duboko je samo 60 cm. To je to.
OKNO JEDAN, OKNO DVA
Rad na oknu dva je gotov, ali napreduje na oknu jedan.
Ja sam Ghareeb Ali Mohammed Abushousha.
Radim kao kopač.
Jako dugo radim ovdje. Moj je otac radio ovdje prije mene.
Prije 30 ili 40, možda i 50 godina.
Kad radim, samo razmišljam o onome što je preda mnom.
Kopanje nije puki automatizam, ne.
Kad držiš kramp,
to mora imati smisla.
Hoćeš li pronaći nešto? Moraš biti spreman.
Možeš naići na mumiju, kost, fragment nečega.
Moraš biti spreman na to.
Početnik bi mogao razbiti nešto.
Mahmoude!
Mahmoude, dođi ovamo!
Sjedni, Mahmoude, sjedni.
Sjedni pored mene. Uzmi čaja.
Ovo je Mahmoud, moj sin.
Doveo sam ga ovamo da nauči posao.
Pa kad ga predradnik bude trebao,
već će imati iskustva.
Da je ostao kod kuće, ne bi ništa naučio.
Onda ja ne bih bio sretan.
Za mene je sreća kad je on pored mene.
Što vidiš?
Čini se da je ovdje zid, zid od opeke.
Na kojoj strani?
Na istočnoj strani.
-Istočnoj strani? -Nije li to malo čudno?
Trebao bi biti na zapadu.
-Šališ se, Ghareebe? -Kunem se, ozbiljan sam.
Oprezno, slabo vidi i brine me.
Ne vjerujem mu!
Oprezno, pazi.
Ako ispadne da me navlačiš, Ghareebe…
Sve je u redu.
Nevjerojatno!
Zbilja je zid.
Podsjeća na onaj iz Wahtyeova groba.
Dakle, istina je ono što sam rekao?
Da, i imam veliku nagradu za tebe.
Dobro.
-Tu je nešto drveno. -Što?
Pojavljuje se nešto drveno.
Tri centimetra nečeg drvenog.
Sad vidim da je tu
poklopac.
Sjajan je osjećaj
otrgnuti nešto vremenu nakon 4000 g.
Prva ruka koja ga je dotakla nakon što su ga Egipćani zapečatili.
Doista je fenomenalno kad je ta ruka tvoja.
Neobično je dobro zapečaćeno!
Onaj koji je to učinio govori:
„Da se nitko ne bi ni približio!“
Mir s tobom!
Kako ide?
Sve je u redu. Hvala Bogu.
Hamada obavlja herojski posao.
Prostor je uzak, vruće je i zbilja grozno!
No ti si prva ruka koja će ukloniti prepreku, Hamada, daj!
Iskreno, samo me to tješi.
Pogledaj, Hamada! Što je to?
Je li to blato ili što?
Aha, blato.
Zbog vode.
Kako je kiša curila kroz pukotine stropa,
nosila je sa sobom zemlju koja je sigurno ispunila i lijes.
Bit će nemoguće izvući ga u jednom komadu.
Neće, izaći će netaknut.
Nemoguće! Izvuci najprije ovaj blok lijevo.
-Ovaj? -Da si napraviš malo mjesta.
Da, da.
Rekao sam ti da ne diraš to.
Ništa nisam dirao. Nisam se ni približio!
Gledaj, kao da je betonski zid pred njim.
Sabio se nakon što je ispunio prostor.
Sve je čvrsto, šefe.
Kovčeg je pun blata i naguran je.
-I u njemu je kostur! -Bože sveti!
Ja ću skupiti kosti.
Nevjerojatno.
Dugo smo čekali da nešto saznamo o njemu.
Dodaj drvo.
Gledaj, samo 32 cm.
Sigurno je pripadao djetetu.
Hej, doktore!
Pogledajte ovo.
To je kutnjak.
Rad na lokalitetu…
To je po prirodi morbidno mjesto.
Ovo su zubi.
Nalazite se u svijetu mrtvih.
Čak je i truo.
Osobito grobovi djece.
Srce mi pukne kad vidim ostatke djeteta.
Ovi zubi pripadaju onoj mumiji dolje.
To su kutnjaci, ali jako mali.
Koliko godina?
Četrnaest ili petnaest, tako nekako.
Mislili smo da je dijete,
ali ne samo jedno.
Ima više od jednog djeteta.
Skupit ćemo sve kosti
i pitati našu antropologinju
koja će doći i analizirati te kosti.
Svaka kost vam nešto može reći.
Ne samo o načinu smrti.
Najzanimljivije priče govore o njihovim životima.
Kako su živjeli?
To je pet…
Je li bio zdrav? Je li bio sretan?
Je li bio tužan?
To se može saznati i zahvaljujući kostima.
Zovem se Amira Shaheen. Profesorica sam reumatologije
na Medicinskom fakultetu Sveučilišta u Kairu.
Ovdje sam da bih pregledala kosti
nađene u sklopu raznih ekspedicija.
Rasprostrt ću ovo i proučiti dijelove.
Kad me dr. Sabry pozvao da dođem,
rekao mi je da su našli kosti djece.
No nisu znali koliko.
To je to.
Važno je da utvrdimo broj osoba
i želimo uočiti zajedničke crte ili različite oblike kostiju.
Najprije kažem: „Selam alejkum.“
Osjećam da se dolazim predstaviti nekome tko sjedi preda mnom.
Iako su on ili ona u dijelovima.
Ovi djelići, to su…
Tako pristupam i prijatelju.
Ovo je desna nadlaktična kost. Trebala bih je staviti tu.
Ne znam kako osjetiti kosti,
ali ja ih osjećam. Možeš to osjetiti.
Ovo je desna ključna kost jednog od njih.
U oknu najbliže vratima bile su kosti dvoje adolescenata.
Imamo ovu križnu kost i još jednu veću,
i obje su još uvijek spojene…
Jedno je bilo mlađe od 20 g.,
a drugo je bilo mlađe od 18 g.
Usporedbom veličine kostiju
zaključujem da pripadaju osobama starim između 18 i 20 g.
Da, i ovaj je mlađi.
Bilo je tu i dijelova kostiju
koje su vjerojatno pripadale osobi mlađoj od šest godina.
Vratni…
Pripada prvom.
U jednom sam lijesu naišla na tri kostura
što ukazuje na neobičnu obiteljsku situaciju,
odnosno, na smrt troje djece u isto vrijeme.
Što se tu dogodilo?
Sudeći prema reljefima u grobnici,
imamo Wahtyea, njegovu majku, ženu i četvero djece.
A sad smo našli troje djece.
Zato počinjemo potragu za drugim dijelom obitelji.
U redu, očito smo s ovim oknom završili.
Sad će radnicima biti lakše raditi ovdje.
Hajde, Hasheme, radit ćemo u ovom oknu.
OKNO JEDAN, OKNO DVA, OKNO TRI
TRI TJEDNA PRIJE RAMAZANA
Što ste našli?
Krasno, krasno.
Kakva je ovo divota?
Cjeloviti grob, kasno razdoblje, oko 600. g. pr. Kr.
Više od 2600 g. star.
Kosturi su se raspale, kao što vidite.
Ali još uvijek ima opremu za zagrobni život.
Kutija, g. Ahmede?
Da! Krasna kutija, predradniče Mustafa!
Jedinstven komad, g. Ahmede.
Je li to igra, g. Ahmede?
Da, senet. Nešto kao šah.
Baš je kul da su igrali šah.
Pogledaj što je unutra.
Ovo je kost.
Sigurno je imala neku funkciju u igri.
Vidi, možemo ih posložiti i igrati,
Vi i ja, g. Ahmede.
Ovo je igra, slična današnjem šahu.
Nekad davno zvala se senet.
Ne znam točno kako se igra.
Ne razumijem, ovdje imamo 20 polja.
A na onoj drugoj je 30.
Ne razumijem kako se igra.
…14, 15, 17, 19.
To su kosti.
Nalikuju kralješcima.
Kamo idu kosti?
-Ne znam. -Nitko ih ne zna postaviti.
Posloži ih jednu pored druge.
SET ZA SENET OD GLINE I KOSTI, OKO 600. G. PR. KR.
G. Sabry!
Što je, Osama?
Predradniče, u ovoj je stijeni rupa!
G. Sabry!
Imaš džepnu lampu?
Mahdi, nađi lampu!
Brže, Mahdi!
Tu je lubanja.
Dvije, tri lubanje.
Izgleda kao skupina grobova.
Bacite pogled, šefe.
Gledajte, tu je nešto prekrasno.
Gdje?
Eno tamo! Vidite?
Ondje!
Izgleda kao šupljina od otprilike tri metra.
Mislim
da ova rupa datira iz otprilike 13. i 12. st. pr. Kr.
Sad ćemo ovo očistiti da vidimo gdje je bio ulaz.
Jer mora biti u blizini.
Sve srušite.
Daj mi ruku, Osama.
Krasno, dr. Mohammade!
Raščistite stazu.
To je grobna komora.
Otkrili smo u njoj nekoliko drvenih lijesova
i nešto kostiju.
Mislim da je tu još jedan ulaz, dr. Mohammade.
Osim toga, našli smo još jednu rupu.
Unutra je velika šupljina.
Došao je dr. Mostafa i počeo je izranjati drveni lijes.
Idemo! Jedan, dva, tri!
Diži, Hamada!
Boje su divne, Bogu hvala.
Skupite snagu, ljudi! Podmetnite leđa!
Odmah ga nosite!
Hajde, diži! Diži, dečko, diži!
Polako, polako!
Ostani s njima, Ashrafe!
Sve je ovo za mene i cijelu Sakkaru jedinstveno.
Neke misije traju jedan, dva ili tri mjeseca,
ali bez rezultata.
A kao što ste vidjeli,
ovdje svakih 30 sekundi nađemo nešto novo.
U godinu dana, od travnja do travnja,
mi smo napunili tri skladišta
samim remek-djelima. I još je jedno u laboratoriju kod dr. Ashraf
također puno kutija s remek-djelima.
Sve je ovo nađeno u Sakkari, na našem lokalitetu.
IZREZBARENI DRVENI LIJES, 1295.-1186. G. PR. KR.
Okno tri sada je doseglo dubinu od dva metra.
-Dr. Mohammade? -Da?
Ovdje ima kostiju.
-Što je to? -Lubanja.
Sama lubanja? Nije dio nekog groba?
Dobro, gledaj, Osama! Drži ovo!
Pazi, Osama.
Tu je glava.
-Lubanja? -Da.
Sve su kosti nagomilane u ovaj kut.
Mislim da tu ima više od jedne osobe.
Ovo je okno neobično.
U ovom oknu nismo našli grobnu komoru.
Ima samo dva metra i to je to.
Ali našli smo ostatke dvaju kostura.
Čini se da stoje jer su kosti posložene
odozgo prema dolje.
Ima stvari koje su preokrenute, ali i one su male.
Zašto su ti ljudi tako sahranjeni?
Zašto nisu za svakog napravili lijes?
Mislim da su bili na brzinu sahranjeni u ovom oknu.
Ovdje je bila gužva.
Možda se nešto dogodilo Wahtyeovoj obitelji.
Dakle, glabela…
Glatka je, nije jako ispupčena,
dakle, ovo je žena.
Vjerojatno fina dama.
Ali ne znamo njezinu dob.
U srednjem je oknu bila vreća s potpuno uništenim kostima,
prekrivenima blatom.
Jako je krhka.
Vilica je gurnuta naprijed.
Mislim da je to zbog blata.
No moramo očistiti zube da bismo saznali njezinu dob.
Našla sam lubanju stare žene,
starije od 55 g.
Pokušavam saznati kako je ova žena umrla.
Stara je žena imala nekakvu oteklinu
ovdje na vilici, s unutarnje strane vilice.
Kost je proširena s unutarnje strane od otekline slične cisti.
Mislim da sam uklonila većinu blata.
Imali smo sreće što smo je našli jer je kost bila u očajnom stanju.
Nije ovdje.
Ovo je druga osoba.
Nije ista osoba.
Mlada, veoma mlada.
Niska osoba.
Desna sljepoočnica.
Mislim da ih imamo tri.
I mislim da je ovo vilica
zrele žene.
U ovoj su rupi dvije žene i dijete.
Stara žena, mlađa žena i dijete.
Onda, u oknu broj tri?
-Dvije žene. -Dvije žene.
Koliko stare?
Jedna je preko 50.
Vjerojatno njegova majka.
A druga,
prema stanju zubi, čini se da je bila u tridesetima.
Mogla bi biti supruga.
Dobro, doktore.
Je li još netko s njima?
Da, imamo kosti djeteta.
Dob nije sasvim jasna.
Kosti djeteta nepoznate dobi.
Zbilja, četvrto dijete?
Moguće.
Ahmede, imamo četvero djece.
-Ima ih četvero na zidovima? -Da, četvero.
Tri dječaka i djevojčica.
Tri dječaka su možda bila u onom oknu,
a ovdje dvije žene s djevojčicom.
Dakle, žene su sahranili zajedno?
Djevojčicu s majkom i ženom.
Dobra teorija.
To je njegova obitelj, leže jedni pored drugih.
S obzirom na njihovu dob i stanje kostiju,
moramo ozbiljno uzeti u obzir
da je smrt ovih ljudi na neki način povezana.
Wahtyeov život bio je jako kompliciran.
Što se dogodilo toj obitelji?
Umrli su u isto vrijeme? Ili jedan po jedan?
Zašto su tako rano umrli?
Ne mogu to zamisliti.
Ja sam sretnik. Imam tri kćeri i jednog sina.
Rawda je najmlađa.
Ima četiri godine. Obožavam je.
Kad bih izgubio sina ili kćeri…
Kad bih bio u njegovoj koži…
Nezamislivo.
To je jako tužno.
Izgubiti cijelu obitelj? To je strašno.
DVA TJEDNA PRIJE RAMAZANA
Mislim da se dogodila neka tragedija u posljednjem dijelu Wahtyeova života.
Ali kako? To još uvijek ne znamo.
Zagonetka je još tu.
Moramo naći Wahtyea da to otkrijemo,
a tražiti možemo samo na jednom mjestu.
OKNO JEDAN, OKNO DVA, OKNO TRI
OKNO ČETIRI
Podmetnite leđa!
-Da, doktore! -Uđete u okno i ureknete ga!
Trebali biste čitati Kuran ujutro!
Ja jesam, doktore!
Vidjet ćemo. Ghareebe, sviđaš mi se, ali nam sve urekneš.
Ne, doktore! Ne znam što bih rekao.
-Da se više brinete za svoje ljude… -Više od ovog?
Da im kupujem čokolade?
Bog će sređivati račune s tobom, Mustafa.
Gledajte, g. Sabry, vapnenac je sjajan!
Ovo je stari lom. Davno je slomljeno. Vidiš?
To je gornji dio divnog kamenog kipa.
Da, jako je lijep.
I perika je krasna.
Detalji su fantastični.
-G. Ahmede. -Da, šefe!
-Što je ovo divota? -Odmah sam te pozvao.
Sjećaš se reljefa koje smo našli prije neki dan?
Reljefi Ramzesa II.?
To sigurno nije slučajnost?
Da. Oni su iz kapele iznad, mislim.
Prije tri dana, našli smo krasne reljefe iz istog…
Iz vremena Ramesida, s kartušom kralja Ramzesa II.
Bilo je vrlo jasno.
I danas ovaj, također u stilu Ramesida.
A to znači, stariji od 3300 g.
Grobnica ovog čovjeka mora biti u blizini.
Možda s naše strane brda, blizu onog zida.
Slomljeno je ovako.
Pitam se, Ahmede.
Sjećaš se ona dva komada kipa koje smo našli?
-Prve sezone? -Dio prve, dio druge sezone.
Misliš da bi se ovo moglo uklopiti?
Da, šefe, nadam se.
Selam alejkum.
Gledajte, dr. Mehdat. Sjećate se kipa iz posljednje sezone?
-Kipa koji je bio u više dijelova? -Dva dijela.
-Spojili smo ih! -Jeste?
-Pa gdje je, onda? -Dođite vidjeti.
Ovuda. Bog vas blagoslovio.
Možemo vidjeti taj dio?
Donesite ga, g. Ahmede.
Ovaj smo komad našli prošlog svibnja na vrhu lokaliteta.
A ovaj smo našli u listopadu na dnu okna.
Dajte ga dr. Ashrafu.
Gledaj. Natrag.
Niže. Daj mi sekundu.
Ne, vrati malo gore.
-Drži ga! -Idemo.
-Idemo! -Ne, drži ga!
Stoji sam.
Sad ga podupri!
Savršeno!
Dobro je.
Odmah sam znao da će se uklopiti.
Divan je, doista. Predivan.
Bogu hvala da nam još uvijek mozgovi rade!
Nismo mogli zamisliti da će taj kip
u tri dijela opet postati cjelovit.
Zato smo sigurni da imamo nešto skriveno pod pijeskom.
Moramo potražiti grobnicu vlasnika kipa.
Siguran sam da ćemo je naći, dao Bog, ove sezone.
VAPNENAČKI KIP PLEMIĆA IZ DOBA RAMESIDA, 1279.-1213. PR. KR.
OKNO JEDAN, OKNO DVA, OKNO TRI, OKNO ČETIRI
Što imamo ovdje? Pomakni krhotine južno. Nježno.
-Polako! -Čekajte!
Sad će se spustiti g. Hamada.
Kad se spuštamo na dno okna,
osobito onih u Wahtyeovoj grobnici, znamo da je stijena slaba.
Ali za mene su ovo vrata raja.
Želim ga vidjeti. Želim mu se približiti.
Vidim otvor na zapadu ispred sebe.
Širina otvora jednaka je širini okna.
Oko metar?
Da, ista.
Sad je otvor proširen, zar ne?
Da.
-Sad se bolje vidi? -Da.
Što vidiš unutra?
Samo trenutak.
Moram biti siguran prije negoli se previše uzbudim.
-Što? -Daj mi sekundu.
Wahtye, upravitelju!
Wahtye! Našli smo ga!
Hvala Bogu. Što imamo dolje? Reci mi!
-Drveni lijes! -Napokon smo našli Wahtyea!
Sjajno!
Bogu hvala!
Čestitam, šefe! Tisuću čestitki, Hamada!
Sad će prvi put ugledati svjetlost.
Imate sreće, g. Hamada.
Puno sreće!
Vi ste prvi vidjeli grob iz komore.
Vi ste prvi vidjeli Wahytea.
Dr. Mohammade!
Da, šefe?
Ovdje je Wahtyeov kostur.
Odlično.
-Malo sam raščistio i našao lubanju. -Hvala Bogu.
G. Hamada?
Jesu li tu sve kosti?
Da, sve.
Slava Bogu.
Neobično je da unatoč raskoši grobnice,
sada kad smo raščistili okna,
nalazimo samo dvije grobne komore.
A u ovom je glavnom oknu
jednostavan drveni lijes.
Priča ovog čovjeka još je puna zagonetki.
Mislim da svaki otac koji izgubi djecu
nosi u sebi ožiljak.
No nama se činilo da njegovi kipovi odaju
osjećaj radosti.
Možda je grobnica bila dovršena prije smrti djece.
Jedino mjesto na kojem sam osjetio stvarnu tugu
bila je grobna komora.
Ondje nije bilo traga raskoši ni ugađanju.
Lijes je od obična drva,
i čak nije bio tako dobro mumificiran.
Možda je šok zbog smrti djece uzrok tomu.
-Upravitelju! -Da, šefe!
Wahtyeovo lice!
-Da? -Tu je preda mnom!
-Wahtye se napokon ukazao! -Divno!
-U jako je dobru stanju, hvala Bogu. -Hvala Bogu.
Uvijek smo mislili da će sve biti jasno kad nađemo grobnu komoru.
Ali još toga treba otkriti.
Još uvijek moramo saznati kako je umro,
ali doista je divno
i ispunjava srce radošću…
otkriti Wahtyeovo lice.
Možemo odahnuti
i reći da smo došli do Wahtyea.
Tu je grobnica i njegov vlasnik.
Sad je slika kompletna.
Je li sigurno stigao?
-Stigao je. -Hvala Bogu.
Ovaj je kostur bolje očuvan od onog drugog.
Iako je muškarac, njegova lubanja ima neke ženske crte.
Čini se da je jako profinjen muškarac.
Ima oko 35 g.
Mislim da je to bio Wahtye.
Napokon sam ga upoznala.
Nema snažnu ni grubu strukturu lica
što ukazuje na to da je bio fin čovjek s finim poslom.
Možda zato što je gospodar.
Bio je gospodar svih ovih stvari.
Na Wahtyeovoj lubanji vidimo zadebljanje kostiju.
Možemo ga ovdje položiti.
To nam ukazuje na mogućnost
da se nešto događalo unutar kostiju.
Jako je zanimljivo biti pored njih
i osjetiti ih, kao da osjećam njegovu bol i patnju.
Pokušavam.
Nije lako, ali pokušavam to osjetiti.
Dobro.
Oblik kostiju donjih udova ne izgleda jako zdravo
jer je koljeno uvrnuto prema unutra.
Ovo bi trebalo biti ovako, a ovo bi trebalo biti ovako.
Mislim da bi kut trebao biti rotiran prema vani,
ali kod ovog čovjeka, umjesto da je ovako,
ne, on stoji ovako.
I hodao je ovako.
Mislim da je bio oslabljen.
Ove kosti nisu bile zdrave.
Možda je trpio puno boli.
Bile su željne krvi,
i zato su kosti proširene.
To nam govori da je ova osoba možda bolovala od neke vrste anemije.
Istu smo oteklinu vidjeli i kod majke.
Imamo urođene uzroke anemije.
No to je samo hipoteza jer su oboje umrli u različitoj dobi.
Nije jako uobičajeno,
ali kad sagledamo cijelu situaciju,
pada nam na pamet neka bolest
ili epidemija.
Najvjerojatnije malarija.
A to je moglo pogoditi cijelu obitelj.
Ako je to istina, to bi moglo promijeniti povijest starog Egipta.
Hvala Alahu.
Hvala Alahu samom…
Božja milost je za milosrdne.
Budi milosrdan prema onima koji hodaju zemljom.
Ovo je jedan od rijetkih primjera
gdje su svi ljudi prikazani na zidovima grobnice
sahranjeni u oknima grobnice.
Zemaljski je život samo igra i ludost…
Zahvaljujemo našem Bogu što nam je otkrio cijelu priču
o ovoj obitelji.
Wahtye je zadovoljan nama
i mi smo zadovoljni Wahtyeom.
To je komunikacija, suradnja.
Učinili smo Wahtyea slavnim nakon 4500 g.
Kad bi Wahyte sad došao,
zahvalio bi nam na tome što smo učinili za njega.
Ali i mi smo zahvalni Wahyteu jer bi bez njega
naš rad bio brzo zaboravljen.
Pogrešno smo shvatili.
Ovo su njihovi snovi. Ovo nije stvarnost.
Mislili smo da su stavili svoje slike na zidove.
Ne, to nije njihovo vjerovanje.
Oni nisu poput nas.
Mi se slikamo za Facebook. Ne, ovo nije njihov Facebook.
To su njihovi snovi.
Vjeruju u drugi život
puno više nego što vjeruju u svoj prvi život.
Zato su na zidovima prikazivali snove o drugom životu,
a ovo je njihov prvi život.
Zato se donose krivi zaključci o povijesti.
Vidite velike hramove, velike kipove,
i mislite da je sve u prošlosti savršeno.
A onda kad vidite ljude, shvatite da su kao mi.
Baš kao mi.
To je prava priča.
TJEDAN DANA PRIJE RAMAZANA
Nakon što smo završili Wahyteovu grobnicu,
cijeli je tim bio vrlo optimističan da ćemo naći nešto
i vratiti se iduće sezone.
Ali šef misije je došao u posjet
i donio nam jako loše vijesti.
Moramo zaključiti ovu sezonu za samo dva dana.
Vladina su sredstva potrošena.
Moramo dovršiti posao.
Moramo sve ukloniti
jer treba otići za dva dana.
Obično, u zadnjem tjednu rada,
pokušavaš osigurati lokalitet i sačuvati ga.
Ghareebe, pomozi mu.
Katkad dođe do iznenađenja.
Stijenka izgleda dobro ovdje.
Jer kad raščišćavaš neko mjesto…
Donesi kramp, brzo!
…ponekad otkriješ nešto važno.
Gdje su prazne kante?
Hajde! Uzmi ovu koja ti je pored nogu!
Ovuda, doktore.
To-Bi-Mis.
Ben To-Bi-Mis.
Vidi, „sudac“, „veliki sudac“.
Nekropola Bubasteion, moram priznati,
jako je čudno mjesto.
Uvijek nam daje ono što ne očekujemo,
a to je divno.
U tijeku samo jedne sezone,
egipatski je tim u Bubasteionu našao više od 3100 jedinstvenih artefakata.
Ako se dokaže Amirina teorija o smrti Wahtyeove obitelji,
to će biti prvi zabilježeni slučaj malarije u povijesti.
Čak tisuću godinu prije sljedećeg poznatog.
Mladunče lava koje su našli Hamada i Ghareeb potvrđeno je
kao prvi mumificirani lav ikad otkriven.
Prijevod titlova: Sandra Stojaković