Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BUBASTEION-NEKROPOLEN SAKKARA, EGYPTEN
-Hr. Hamada! -Ja, chef?
Der er noget dernede.
Vent, Ghareeb, jeg kommer ned.
Det er derovre.
Hvad er det?
Noget dukkede op derovre.
-Så meget støv! -Derfor stoppede jeg.
Jeg kan ikke se, hvad det er. Det er i jordbunken.
Giv mig plads.
I Guds navn! Hvad er det så?
Noget helt utroligt…
Det er løvegudinden, Ghareeb!
Hold da op!
Hvad i Guds navn laver den her?
EN ORIGINAL DOKUMENTAR FRA NETFLIX
I november 2018 formåede et lille hold egyptiske arkæologer,
der søgte efter gravekamre på en gammel kirkegård,
at gøre deres livs opdagelse.
At opdage et komplet gravkammer er utroligt.
Da jeg først gik ind, besvimede jeg næsten af ren glæde!
Fire tusind år gammelt, skjult!
Ingen har rørt den.
Et ufatteligt gravkammer!
Det er helt enestående.
En ældgammel historie vækkes til live fra under ørkensandet vest for Cairo.
En enestående opdagelse er gjort i Egypten.
…et så perfekt bevaret gravkammer, at det er den største opdagelse i århundreder.
Uberørt i 4400 år.
Aviser, blade, i tv.
Alle i verden talte om gravkammeret.
Sjælden opdagelse i Egypten.
Antikvitetsministeren siger, de afslørede en privat grav,
der tilhører en højtstående embedsmand fra faraoernes femte dynasti.
Det seneste i en række store fund i Egypten.
Lederen af Egyptens antikvitetsråd siger, der er flere opdagelser...
…yderst velbevaret og kan give større forståelse om livet dengang.
Graven er meget enestående.
At finde denne farve…
…at finde de indskrifter…
…og alle de statuer i en privat grav?
Det er ikke sket før i hele Egypten.
Jeg er Mohammad Mohammad Yousef. Jeg har en ph.d. i egyptologi.
Da vi først opdagede graven, fandt vi navnet Wahtye.
Wahtye ejer graven. Men vi ved intet om ham.
Vi må tyde hieroglyfferne for at finde ud af… hvem Wahtye er.
Hvorfor har han sådan en grav?
Det er en gåde.
Normalt, når vi finder en grav, har nogen i oldtiden gravet en skakt.
Men nogle gange bliver man overrasket.
Da vi fjernede jorden,
fandt vi fire skakter fyldt med sand.
Og den dag sov ingen. Vi drømte.
For hvis vi kan finde hele familien begravet i skakterne efter 4500 år,
ville det være bedre end at finde guld.
Det ville være utroligt.
Mit navn er Hamada Mansour. Jeg er arkæolog
og medlem af den egyptiske mission i Bubasteion-nekropolen.
Hr. Ahmed Zikrey er min vejleder.
Han var også min historielærer i folkeskolen.
-Du kommer for sent. -Undskyld.
Hver dag starter vi vores rejse…
…fra de levendes verden…
…til de dødes verden.
Sakkara.
Jeg er så heldig at arbejde i Sakkara, fordi jeg elsker historien så meget.
På få minutter kan man gå fra naturen og menneskerne
til at være i ørkenen.
Det er fantastisk.
Sakkara er et magisk sted.
Hemmeligheden bag magien er,
at der under sandet findes skatte mere end 5000 år gamle.
Det hele i trinpyramidens skygge, den ældste stenpyramide i verden.
For mig er Sakkara det vigtigste arkæologiske område i Egypten.
Alle egyptologer skal komme til Sakkara for at lære hele historien.
Bubasteion-nekropolen, hvor vi fandt Wahtyes grav
er en gammel kirkegård ved de østlige klipper,
mindre end en kilometer fra trinpyramiden.
Vi begyndte vores udgravning her i foråret 2018.
Hele holdet er egyptisk…
…men det er hårdt under de forhold.
Hvis vejret nede i byen er 26 grader,
er det 32 eller 33 grader heroppe.
Det er udmattende arbejde, og det er så støvet.
Men vi er de bedste til at give vores forfædre en stemme.
Vi er tættere på dem end udlændinge.
Hr. Sabry leder udgravningen. Han holder det hele kørende.
Han og hans familie bor her næsten!
Forvalter Mustafa leder arbejderne.
-Vi samler en gruppe her, Mustafa. -Ja.
Gruppe nummer ét.
Dr. Mohammad Yousef er udgravningschef.
Jeg beundrer hans ry som arkæolog,
så jeg holder mig tæt på for at lære af ham.
Siden vi opdagede graven, har vi villet udgrave skakterne,
så vi kan finde ud af mere om Wahtye og hans familie.
Men indtil nu har vi ikke kunnet arbejde i graven.
For vi må først undersøge Wahtyes historie gennem skriften på væggene.
Siden opdagelsen har eksperter afkodet graven
og søgt spor efter Wahtye og hans familie.
Lad os arbejde omkring rammen.
Når deres efterforskning er færdig, begynder de at udgrave skakterne.
Vi har ventet i tre måneder, men arbejder stadig udenfor.
Vores hovedmål er at finde en ny grav.
Vi har opdaget Wahtye, så måske finder vi en anden grav her.
Det er kun en teori.
Men vi skal være færdige her, inden sæsonen slutter.
Om seks uger, når den hellige ramadan begynder,
vil pengene til deres arbejde slippe op.
Hundredvis arbejder på missionen.
Det er deres eneste indtægtskilde.
Hele holdet håber på en sæson mere.
Men folk er ikke sikre på, om de kan vende tilbage.
For måske kommer der ikke flere penge fra staten.
Hvis finansieringen skal fortsætte, behøver holdet endnu en stor opdagelse.
Vi er sikre på, vi kan finde noget, men vi har ikke meget tid.
Ramadanen kommer.
Vi må finde noget, så vi kan blive færdige.
MARTS 2019
SEKS UGER FØR RAMADAN
Hvad så, Mahrous?
Lad mig se.
Har du noget?
Flyt din hånd, Mahros.
-Hold den øverst! -Kom så, Tamer! Fej.
Det er foden af en statue.
"Må Ptah give…
-"Alle liv…" -…alle…
"Alle liv… give alle et godt helbred…
give liv til…"
Navnet her. Starten af navnet er ikke tydeligt.
Jeg tror ikke, hun er et menneske.
Det kunne være Sekhmet.
Vi mangler den anden del.
Det ville være godt.
-Det er Deres job, hr. Hamada! -Ja, chef!
Den er meget smuk.
Dr. Mohammad, statuen er usædvanlig.
Vi fandt først fodstykket og så kroppen.
Den passer perfekt.
Vi arbejdede videre og fandt hovedet.
Der er smukke statuer her.
Vi er tæt på, hvor templet var.
Vi har vidst længe, at Sakkaras østlige klipper
har været et sted for tilbedelse af dyr.
Bubasteion var et af de vigtigste.
Jeg er Salima Ikram. Jeg er arkæolog og arkæozoolog med speciale i begravelser.
Denne del er vigtig. Men ikke den.
En af mine specialiteter er dyremumier.
Søde, lidt den vej.
Bubasteion var et kultcenter og et tempel til ære for gudinden Bastet.
Hun er gudinden for moderskab, skønhed og kærlighed. En kvinde med et kattehoved.
Jeg elsker de små katte.
Småt er smukt, hr. Ahmed.
Som alle egyptiske gudinder har Bastet en rolig og en skræmmende side.
Når hun er rolig, er hun en sød og legesyg mis, der passer på sine killinger.
-Se, en killing. -Ja.
To overarmsknogler…
Og spolebenet lige der.
Når hun er skræmmende, er hun en løvinde.
Så er hun gudinde af hævn og lidelser og kaldes dermed Sekhmet.
Pas på med den hakke.
Er det Sekhmet?
Om Gud vil!
Et godt eksemplar!
Der står: "Til Sekhmet, elsket af guden Ptah...
Må han give hende helbred og nydelse,
som Ra for evigt."
Smukt.
At være den første, der holder noget i hånden efter tusindvis af år.
Millioner drømmer om det her arbejde.
GLASERET KERAMISK STATUE AF GUDINDEN SEKHMET
CA. 500 - 300 F.KR.
Vi arbejder her, men vi kan hurtigt bevæge os ind i graven.
Vi drømmer om at kende hele Wahtyes historie.
Hvem var han?
"Syndfri præst til kongen."
Hvor er "kongen?"
"Kongen" er lige der. Se. Det er slidt af.
-Du har ret. -Kan du se det?
Ja, præcis. God pointe.
Når man skal tyde en hieroglyftekst, må man følge visse regler.
Det er lidt af symbolet for "guddommelig ejendom",
-eller er det min fantasi? -Det er rester af...
-Af "guddommelig ejendom". -Ja.
Det kan læses fra højre til venstre. Omvendt og oppefra og ned.
Efter den horisontale række hieroglyffer,
kommer den nordlige ramme og de lodrette indskrifter.
Man skal finde ud af, hvilken retning de går i.
Man skal finde fuglen.
Vender den mod højre, begynder vi fra højre.
Vender den mod venstre, begynder vi fra venstre. Så prøver vi at tyde det.
Det er vist "beæret med…" for den del er resten af symbolet for "beæret."
-Efterfulgt af "den store gud". -Okay.
Okay, lad os læse det.
"Wahtye.
Syndfri præst til kongen.
Forvalter af den guddommelige ejendom,
forvalter af den hellige båd.
Beæret med…
…den store gud, Wahtye."
Det er tydeligt.
Skrev du det ned?
Du må altså få dig en bedre håndskrift.
Det er sådan, genier skriver.
-Hvordan kan du læse det? -Kun jeg kan.
Glæden kommer derfra.
Efter hver lille del løfter vi sløret for, hvem Wahtye var.
Og vi må vi betragte Wahtye som præst.
Dengang blev en præst betragtet som en af de højeste embedsmænd.
Han var mellemmand mellem kongen og folket, og mellem kongen og hans gud.
Sådan kunne han bygge en så vidunderlig grav.
Baseret på mit førstehåndsindtryk var Wahtye en alle tiders fyr.
Selvom jeg ser ham som en egoist.
Han nævnte tit sit eget navn i graven.
Og han lavede mange statuer af sig selv.
Femoghalvtreds statuer er vildt mange!
Han hylder sig selv.
Han ville sige: "Jeg er en stærk og vigtig person."
Han ville transporteres til livet efter døden
i sin fulde styrke med alle sine rigdomme.
Han skildrede utrolige aktiviteter.
Vi har flere hverdagsscener…
…og religiøse scener…
…der viser efterlivet.
De her er rigtig flotte. Den scene er utrolig.
Han ville skildre alt i detaljer.
Han ville have det hele.
Han ville overføre det hele til efterlivet,
og han sagde: "Jeg vil være herren over alt dette i al evighed."
De gamle egyptere elskede livet så meget, at de ville have et fantastisk efterliv,
og det fik man bedst med en flot grav.
PRÆSTEN WAHTYES GRAV CA. 2415 - 2405 F.KR.
De byggede gravkapeller, der lå over jorden.
GRAVKAPEL
En skakt førte ned under jorden…
GRAVKAMMER
…hvor man blev begravet.
Tanken var, at man skulle bevare sin krop, så sjælen kunne genoplive den.
Over jorden var kapellet smukt dekoreret
med alle slags scener, der viste det perfekte liv,
de for evigt ønskede at leve.
Der var også såkaldte "falske døre", hvor ens sjæl kom ind og ud.
WAHTYES FALSKE DØRE
Sådan kom en del af sjælen i efter- verdenen, mens en anden blev i graven.
Hver gang nogen så kom for at snakke, kunne man lytte.
Så hele gravkomplekset fungerede som en slags genopstandelsemaskine,
der garanterede, at man sikkert kunne komme over i den næste verden
og for evigt leve denne fabelagtige eksistens.
Utroligt!
Det er en særlig grav.
Men som jeg ser det,
indeholder graven mange gåder.
Det er en familiegrav og nogle skrifttegn viser Wahtye og hans mor,
hans fire børn
og hans kone.
Men nogle tegn mangler.
Havde han en bror?
Wahtyes navn blev nævnt så mange gange.
Hvad er det?
Som om han sagde: "Det er min grav! Min, min, min!"
Det er for meget!
Jeg kan fornemme konspirationerne i graven.
Jeg er Mustafa Abdo Sadek Mahmoud.
Jeg forvalter udgravningerne i Sakkara.
Jeg blev forvalter, fordi det er mine forfædres arbejde.
Min far, min bedstefar og min oldefar var alle forvaltere.
Det gik igen i generationer.
Det her er vores jord.
Her kommer jeg, når jeg er færdig.
Træerne og palmerne har været her siden faraoernes tid.
Jeg planter og høster som de gamle egyptere.
Jeg genkender mange ting fra Wahtye vægge i mit eget liv.
Folk forestiller sig de forhistoriske ude i ørkenen, fordi vi finder dem der.
Men det er dette Egypten, Wahtye boede i…
…og han troede, han kunne tage det hele med sig.
Så hele livet forberedte han sig på det næste.
De gamle egyptere ville leve evigt i efterlivet…
…som lignede det Egypten, de kendte, bare bedre.
Men for at nå dertil, skulle de gennemgå en række prøver i underverdenen.
Den vigtigste prøve fandt sted i dommens sal
foran Osiris, guden af død og genopstandelse.
For at komme i paradis måtte personen stå foran 42 dommere
og sværge, at de ikke havde begået visse synder.
"Jeg har ikke løjet, stjålet eller slået ihjel."
Og så videre.
Derefter kom "hjertets vejning"…
…hvor hjertet blev vejet mod sandhedens og retfærdighedens fjer.
Hvis hjertet var tungere end fjeret
blev det ædt af en dæmon med krokodillehoved, og personen var fortabt.
Men hvis hjerte og fjer var i balance, blev personen erklæret en "sand stemme"…
…og rejsen til efterlivet kunne begynde.
-Samme tid i morgen, chef? -Okay.
Kom ikke for sent, chef!
FEM UGER FØR RAMADAN
Ti meter vest for Wahtyes grav ligger den ældste og dybeste skakt
nogensinde opdaget på stedet.
Jeg har ansvaret for de farlige opgaver, for jeg er den eneste unge på holdet.
Men jeg har altid kunnet lide svære opgaver.
Jeg må sige, at Bubasteion-nekropolen…
…er et meget underligt sted.
Vi bliver altid overrasket.
Og det er vidunderligt.
Hej, Ghareeb! I Guds navn!
-Hvad er det? -Hvor underligt!
I Guds navn!
Nej...
Hvad er det?
De er stadig i bandagen.
Se det smukke stykke her, Ghareeb.
Ham jeg nu kan se, er en… kat!
-Se, hvor mange der er, Ghareeb? -Ja.
Så mange.
Er de alle katte?
-Hvor har de dem fra? -Aner det ikke.
Men antallet af katte er chokerende.
Hold da op! Hvad er det her så?
Skulle det være en kat, Ghareeb? Se lige!
Du godeste.
I Guds navn! Det er ingen kat, Ghareeb!
Lad os se på den i lyset.
Det er helt… forbløffende.
Findes så store katte, Ghareeb?
Den er så stor som min næse!
Du godeste!
Vend den om.
Vend den forsigtigt. Hold da op! Se!
Munden er tegnet!
Og øjnene og næsen… og ørerne.
Et mesterværk!
Har vi nogen skabninger her landet, der minder om den?
Nej.
Hvad ville du gøre med en så stor kat?
Skræmme børnene med den!
Kan det være en kat?
-Hvad gør vi med dem, Ghareeb? -Det ved jeg ikke.
-Er de alle katte? -Nej, nej.
Gudskelov.
Det er ikke en kat.
Er det en mangust?
Se halen og formen, Ghareeb.
Det er en krokodille.
Ghareeb, læg den til side.
-Okay. -Den er noget helt særligt.
Det er en krokodillemumie.
Vi er vist færdige, Ghareeb.
Vi tager dem med ud, så vi kan få lidt frisk luft.
Send en kasse på to kroge ned!
Nu skal I høre. Siden jeg begyndte at arbejde i kattenekropolen…
…er katte begyndt at stikke af fra mig. De er bange for mig!
De opfører sig ikke længere som kæledyr.
Men når en kat stikker af, siger jeg: "Det har du ret til.
Jeg fjernede jo dine forfædre fra jorden og opbevarer dem i et opbevaringsrum."
Hun er bange for, jeg gør det samme mod hende!
Så vidt vi ved, ofrede folk ikke deres katte.
Dem, de ofrede, købte de af præsterne.
Hvor er den skøn.
En skøn Bubasteion-specialitet.
Vi tror, præsterne avlede dem, men at de også uddelegerede ansvaret
til landsbyboere rundt omkring i Sakkara,
hvor folk opdrættede kattene og havde killingefarme.
En hellig dyrekult havde ét dyr i templet,
som skulle være den guddommelige manifestation af guden eller gudinden.
I løbet af sit liv blev væsnet behandlet som en gud.
Det fik mad og vand og blev bedt til.
Folk gav væsnet ofringer.
Smukt bronzehoved!
De gav amuletter og statuer af træ, sten, fajance og endda bronze.
Men de gav også dyremumier, for gav man guden et godt blodoffer,
ville det betyde mere end noget af træ eller sten.
Men den er i god stand efter 2500 år.
Hvor Bubasteion blev bygget, var der gamle grave, der var blevet lavet
under de sidste 2000 år af Egyptens historie.
Præsterne førte dem ind i de gamle grave og begravede dem i massegrave.
Det er det, vi finder i dag.
Hvordan går det?
Som alle andre har jeg set katte i mange størrelser.
Men en kat, der er så enorm? Det har jeg aldrig set før.
Knoglerne skal undersøges.
I graven er de ved at være færdige med at undersøge væggen.
Beviserne på…
…at graven indeholder en gåde, er ret betydelige.
-Der er noget. -Hvad er det? Fantastisk! Se, Nermeen.
Der er ingen tilsvarende indgraveringer.
Ved siden af den første falske dør, er der en scene med et offerbord…
…hvor ejeren sidder foran en smuk kvinde.
Der er nogle usædvanlige ting.
-Det hele er usædvanligt. -Ja, ikke?
Normalt er det manden og hans kone.
Så vi forventede, det ville være Wahtye og hans kone, Ptah-Weret.
Men når vi læser indskriften, står der: "Hans kone, Merit-Min."
Vi stod der, helt forbløffede.
For Merit-Min…
…var hans mor.
Så vi begyndte at tænke, "Giftede han sig med sin mor?"
Men det er selvfølgelig umuligt!
Navnene er blevet ændret.
-Det må de være! -Han ændrede dem.
Navnene var skrabet af.
Alle, der tydede skriften på væggen, sagde, at noget var galt.
Det er ikke Wahtye.
Hele graven er tilegnet Wahtye.
-Her er der noget anderledes. -Er han så en tyv?
Han er en tyv!
Hold da kæft.
Er det alt? Nej! Selve statuen!
Ser jeg på statuens træk...
Statuen er anderledes. Den ligner ikke andre statuer i graven.
Det er tydeligvis en anden end de andre i graven.
Og det gør mig endnu mere overbevist om, at en konspiration fandt sted her.
Jeg tror, Wahtye overtog graven.
Og at den ikke var tiltænkt Wahtye til at begynde med.
Hvem er ofret? Ofret er ukendt.
Men vi har en teori.
Ja. Vi har mange spor.
Wahtyes bror bliver nævnt.
Han nævnes på øst-væggen.
Wahtye dedikerede en sang "til min brors ånd."
Hvorfor ikke nævne navnet?
Jeg tror, han dedikerede sangen til ham for at dulme sin dårlige samvittighed.
-Han følte sig… -Skyldig!
-Er det ikke Wahtye? -Nej.
Men måske hans bror.
Alle de spor…
…indikerer, at Wahtye tog graven fra sin bror.
Så hvis Wahtye stjal sin brors grav…
"JEG STJAL IKKE"
…bliver han så straffet i den anden verden?
Nej, jeg tror, han havde en plan.
På den sidste væg, vi bemærkede, hvilket var den mod syd…
…fandt vi en stor tekst, hvor der stod:
"Jeg er hos dommerne."
Så han placerede sig blandt dem, der dømmer.
Så han kan give sig selv syndsforladelse.
"JEG STJAL IKKE"
Han virkede overbevist om, at han ville undgå straf og ende i efterlivet.
Men de svar kan kun Wahtye give.
Hvad angår begravelses-skakterne,
kan der være en opdagelse, der besvarer alle spørgsmålene
og alle gåderne i Wahtyes grav.
Klar til en stor overraskelse?
Okay.
-Du godeste! -Du har den.
Utroligt!
Se ansigtet!
-Utroligt. -Se ansigtet!
Jamen dog!
Du godeste.
Kæmpestor.
Jeg kan ikke forestille mig en så stor kat.
Den er fantastisk.
Det er den største kattemumie, vi har fundet.
Jeg kan se et overskæg.
Som Hamada!
-Ja, som Hamada! -Som Hamada.
Det her er interessant.
Andre kattemumier har måske en skarabæ på hovedet.
Den ligner ikke en skarabæ.
De andre har skarabæer malet på hovederne.
Den her ligner mere en bi. Det er mærkeligt og usædvanligt.
Og der er området her…
Hej, skat!
…der viser pelsen.
Man kan se pels!
-Man kan se pels. -Resterne.
Okay, okay.
Gylden gul, så smukt.
Det kan ikke passe.
Det finder du ud af nu.
Er alt fint?
Det er hovedet.
Jeg er ikke helt sikker på, hvad det er, for hovedet er desværre ikke færdigt.
Den er meget stor. Kan du zoome ind?
Man kan se, det er en baby…
…for tænderne er stadig oppe i tandkødet.
Store hjørnetænder!
-Ja. -De er oppe…
Tænderne er lige begyndt at vokse. Gå ned. Fortsæt.
Se rygraden.
Rygraden. Intet er vokset sammen.
Helt sikkert en baby.
Og rygraden har en bue.
Var den strakt ordentlig ud, ville den være mere end en meter.
-Ja. -Sådan her.
Fra hovedet til enden af halen.
Det er ingen huskat.
Den er for stor til at være en los, det er ikke en leopard eller en gepard.
Måske er designet anderledes, fordi det er en anden art.
Ja. Se her.
Prøv lige at se.
Bare en idé. Måske tager jeg fejl.
Ja, for husk nu, hvordan løver rynker panden.
Måske skal det være sådan.
Og så kommer de vinger på, fordi de plejer at have skarabæen.
Lad os se på en unge. Det er den lange næse.
Ja, derfor er næsen så lang!
-Er du sikker? -Ja! Og farven.
Det er første gang i mumificeringens historie,
-at vi har en løve i Sakkara! -En mumificeret løve!
Det håber jeg!
På grund af mærkerne malet på ansigtet tror vi,
at det kan være en løveunge.
Den er helt enestående,
for der er historier om løvekatakomber,
og nogle af os har ledt i årevis efter den.
Men det logiske sted er Bubasteion.
Det er forbløffende at tænke på,
hvad denne løve kan repræsentere med hensyn til vores forståelse
af gammel egyptisk kultur, økonomi, religion.
Det ændrer også vores opfattelse af egypternes interaktion med vilde dyr.
Hvordan de avlede og tæmmede dem, eller hvordan de eventuelt tilbad dem.
Men på samme måde som med andre dyr, avlede de dem som offergaver.
Det er bare så spændende.
Jeg siger til Ghareeb: "Det er en løveunge, ikke en kat!"
Holdet får helt sikkert en belønning.
MUMIFICERET LØVEUNGE CA. 600 F.KR.
APRIL 2009
FIRE UGER FØR RAMADAN
Efter flere måneders ventetid
går de endelige sikkerhedskontroller i gang på gravens revnede tag.
Området var ved at styrte sammen, så vi stabiliserede det.
Alle tiders.
Ja.
Vi har ventet så længe, vi vil bare fortsætte.
Så bare begynd.
Siden første dag vi gik ned i graven…
…stirrede jeg på sandet i skakterne.
Giv arbejderne besked.
Gad vide, hvad vi finder dernede. Wahtye, hans hemmeligheder og gåder.
Er de færdige?
Hver dag håber jeg, vi skal arbejde i Wahtyes grav.
Jeg bliver vanvittig!
Hør her!
Ja!
Vi skal nu arbejde i graven. Istandsættelsen er færdig.
Det kræver hårdt arbejde og seje mænd!
Forstår I det? Så kom!
At finde de oprindelige beboere i en gammel kongegrav ville være fantastisk.
Men det er ikke sket de sidste 60 - 70 år.
Og med vores større teknologiske evner kan man gennemføre bioarkæologi af kroppene.
Man kan forstå skeletterne og se, hvilke sygdomme de havde.
Finde forhold, hvis det er en familie.
Læg dem her.
Det vil være et stort fund.
Vi starter med skakten her og så den, Ghareeb står i.
I Allahs navn og må Gud velsigne os.
Vi skal bare have informationer.
Dan en kæde. Du bliver her.
Bær den over skulderen og tag den med ud.
Vi har statuer, smukke vægge. Det er nok.
Men vi skal vide mere om ham
for at løse mysterierne på hans væg.
For at forstå, hvad der skete i hans liv.
Tag skårene…
De to mindste skakter ved indgangen skal udgraves først.
SKAKT 1 - SKAKT 2
Det vides ikke, hvor dybe de er.
Tag alle fragmenter, Ghareeb.
Udgravningen er i gang og ramadanen nærmer sig,
så jagten på endnu en grav er intensiveret.
Nogle gange, når folk arbejder,
føler man, at man er endt mange århundreder tilbage i det gamle Egypten.
Man arbejder med de samme materialer, som de gamle egyptere brugte.
Nogle gange opdager vi de samme kurve, som gamle egyptere brugte.
Nogle gange opdager vi en mejsel,
som den lille mejsel, vi stadig bruger.
Det fortsætter. Livet går i samme retning.
-Hr. Ahmet? -Ja, Osama.
-Der er noget her. -Hvad er det?
Åh ja! Det ligner en trækiste.
Hovedet peger mod vest.
Vi afdækker fødderne og bevæger os den vej.
Osama, vær meget forsigtig.
En meget smuk kiste!
Den bedste kiste, vi har fundet i den tilstand.
MALET KARTONAGEKISTE CA. 800 - 600 F.KR.
Som en del af mit job som generalsekretær,
skal jeg besøge de fleste udgravningssteder i Egypten.
Mission er meget vigtig videnskab.
At åbne en kiste. Hvad er der i den?
Nogle gange finder vi en trækiste med en mumie i perfekt stand.
Nogle gange finder vi intet.
Måske lavede de gamle egyptere kisten, men den er tom.
Ingen ved, hvad der er i den.
Langsomt.
Med mumificering vil man bevare sit eget selv.
Hvad er der sket her?
Den ser næsten brændt ud.
Egypterne ville stikke noget op i éns næse,
knuse éns knogle og trække hjernen ud.
Så lavede de et snit på venstre side og tog de indre organer ud.
De fjernede lever, lunger, maven og indvoldene.
Når alle de indre organer var fjernet, blev man udtørret med natron,
som er en kombination af bagepulver og salt.
Hvorfor ser den brændt ud?
Det kunne være natronen til mumificeringen, der forårsagede det.
Så er der opstået en slags kemisk reaktion?
Man blev pakket ind i bandage…
En kvinde, tror jeg.
…og de fremsagde formularer, bedte og brændte røgelse.
Nederste del er ikke så hårdt påvirket. Men godt linned.
Det forvandlede én fra et sekulært til et helligt væsen.
Det ville være slutningen på ens liv på jorden.
Men starten på et liv i efterverdenen.
Mumificeringstraditionen blev påvirket af en historie om Osiris og Isis,
hvilket fik indflydelse på den måde, de gamle egyptere behandlede de døde.
Isis og Osiris var bror og søster.
Osiris regerede verden, indtil hans bror Seth myrdede ham
og skar ham i stykker, der blev spredt over hele Egypten.
Isis var tryllekunstner.
Hun samlede hans stykker og bandt dem sammen med linned.
Sådan bragte hun ham til live igen
og fødte deres søn Horus.
Horus voksede op for at hævne sin far og blev konge for livet på Jorden.
Osiris blev konge af underverdenen
og gud for død og genopstandelse.
Overbevisning om at mumificeringen kunne forvandle døden…
…var kernen af den gamle egyptiske tro.
Hent dr. Mohammad. Forvalteren behøver ham.
Hr. Ahmed!
De er nået ned på bunden af skakten. Det er meget dårligt nyt.
Jeg ved ikke hvorfor, for det er en stor skakt på én gange én meter.
Så store skakter er normalt dybere, seks eller syv meter.
Men den her blev hurtigt færdig.
Vi ved ikke hvorfor. Og de fandt også…
Nogle rester fra keramikfragmenter.
-Kommer det hele derfra? -Ja.
-Også knoglerne? -Ja, også den løse knogle.
De følger det her i skakten. Det er et dårligt tegn.
Det er meget skuffende, chef.
Skaktens bund er allerede nået.
Kun 60 centimeter dyb.
SKAKT 1 - SKAKT 2
Skakt 2 er færdig, men arbejdet fortsætter i skakt 1
Jeg er Ghareeb Ali Mohammed Abushousha.
Jeg arbejder som graver.
Jeg har arbejdet her længe. Min far arbejdede her før mig.
I 30-40 år for måske 50 år siden.
Når jeg arbejder, er jeg meget fokuseret.
Det er ikke bare tankeløs gravning.
Når man holder hakken, skal det give mening.
Vil man finde noget, må man være forberedt.
Man kan støde på en mumie, en knogle, et fragment af noget.
Det skal man være parat til.
En nybegynder ender med at ødelægge den.
Mahmoud!
Mahmoud, kom her!
Sæt dig her, Mahmoud.
Sæt dig her. Tag en kop te.
Det er Mahmoud, min søn. Han skal læres op.
Når forvalteren så har brug for ham, vil han have erfaring.
Blev han derhjemme, lærte han ingenting.
Så ville jeg ikke være glad.
Min lykke er at have ham her hos mig.
Hvad kan du se?
Der er en lerstensvæg.
-På hvilken side? -Østsiden.
-Østsiden? -Er det ikke lidt mærkeligt?
Det bør være vest.
-Laver du sjov, Ghareeb? -Jeg er seriøs.
Vær forsigtig, hans syn bekymrer mig. Jeg stoler ikke på ham.
Pas på!
Hvis du laver sjov med mig, Ghareeb…
Det er fint.
Utroligt!
Det er virkelig en væg.
Den er som væggen foran Wahtyes grav.
Så jeg talte sandt?
Ja, og du får en stor belønning!
Fint.
-Der er noget af træ. -Hvad?
Jeg kan se noget af træ.
Noget på omkring tre centimeter.
Jeg kan se… et låg.
Det føles godt at skille noget ad, der er mere end 4000 år gammelt.
Jeg rører den for første gang efter den gamle egypter, der forseglede den.
Det er helt fænomenalt.
Den er forseglet utrolig godt!
Den, der forseglede den, siger: "Ingen kan nærme sig den."
Fred være med dig!
Hvordan går det?
Alt er godt. Gudskelov.
Hamada er en rigtig helt dernede.
Det er trangt og varmt og helt forfærdeligt!
Men du er den første til at åbne spærringen.
Det er min eneste trøst.
Se, Hamada. Hvad er det?
-Er det mudder? -Ja.
På grund af vandet.
Da regnen sivede gennem loftets revner,
bragte det jord med sig, der også har fyldt kisten.
Så det bliver umuligt at få den ud i ét stykke.
Nej, den kommer hel ud.
Umuligt! Tag den til venstre først.
-Den der? -For at skabe mere plads.
Ja.
Jeg sagde, du ikke skulle røre den.
Jeg rørte ikke ved noget!
Se, der er som en betonvæg foran ham.
Den er blevet presset sammen.
Det er meget fast, chef.
Kisten er fuld af mudder og er tæt pakket.
-Der er et skelet. -Gud være lovet!
Jeg samler knoglerne.
Utroligt…
Vi har ventet længe på at finde ud af alt om ham.
Send træet op.
Se, kun 32 cm.
Den må være til et lille barn.
Doktor?!
-Se. -Det er en kindtand.
Arbejdet på pladsen…
Det er et morbidt sted.
Det er tænder.
Man er i de dødes verden.
Den er rådden!
Især børnebegravelser. Mit hjerte brister, når jeg ser resterne af et barn.
Tænderne stammer fra mumien dernede.
Kindtænder, men meget små.
Hvor gammel?
Omkring 14-15 år eller sådan noget.
Vi troede, det var et barn, men der er mere end ét.
Vi samler alle knoglerne og spørger vores antropolog,
som undersøger knoglerne for os.
Alle knogler kan fortælle noget.
Ikke kun dødsårsagen.
De mere interessante historier handler om deres liv. Hvordan levede de?
Det var fem…
Var han ked af det?
Det kan man se på knoglerne.
Mit navn er Amira Shagene, professor i reumatologi på Cairo Universitet.
Jeg undersøger knoglerne på de forskellige ekspeditioner.
Jeg undersøger fragtmenterne af den her.
Da dr. Sabry bad mig komme, sagde han, at der er børneknogler.
Vi ved ikke fra hvor mange. Sådan er det.
Det er vigtigt, vi finder antallet af mennesker,
og vi vil kende knoglernes fællestræk og deres forskellige egenskaber.
Jeg siger: "As-salamu alaykum."
Jeg føler, jeg præsenterer mig selv for én, der sidder foran mig.
Selv hvis han eller hun er i flere stykker.
De små stykker er…
Det er også sådan, jeg hilser på en ven.
Den højre overarmsknogle. Jeg lægger den her.
Jeg ved ikke, hvordan knogler skaber følelser, men man føler det.
Det er højre kraveben fra ét af dem.
I skakten tættest på døren var der knogler fra to teenagere.
Her er et korsben og det andet store.
De er stadig ikke blevet sat sammen.
En af dem var yngre end 20, og den anden var yngre end 18.
Vurderet på størrelserne,
tror jeg, knoglerne her stammer fra den 18-20-årige.
Ja, og det her er den yngre.
Og der var knoglefragmenter,
der nok stammer fra et barn på under seks år.
Nakkehvirvlen…
Fra den første.
I en kasse, der indeholder tre skeletter,
har vi en mærkelig situation med denne familie,
fordi tre af deres børn døde på samme tid.
Hvad er der sket her?
Ifølge reliefferne i graven er det Wahtye, hans mor, kone og hans fire børn.
Nu har vi tre børn.
Så vi begynder at lede efter den anden del af familien.
Skakten er færdig. Nu bliver det nemmere for arbejderne at arbejde her.
Kom, Hashem, vi skal arbejde i skakten.
SKAKT 1 - SKAKT 2 - SKAKT 3
TRE UGER FØR RAMADAN
Hvad har I fundet?
Hvor smukt. Hvad er det for en skønhed?
Det er en komplet begravelse, sent i perioden, 600 f.kr.
Mere end 2600 år gammel.
Knoglerne er faldet sammen. Udstyret til efterlivet er her stadig.
Kassen, hr. Ahmed?
Ja! En meget smuk kasse, Mustafa.
Det er enestående, hr. Ahmed.
-Er det et spil, hr. Ahmed? -Ja, senet. Det er lidt som skak.
Det er fedt, at de spillede skak.
Se indeni.
-Det er knogler. -De havde nok en funktion i spillet.
Vi kan stille dem op og spille, hr. Ahmed.
Det minder om nutidens skak. Dengang kaldte de det senet.
Jeg ved ikke, hvordan de spillede det.
Jeg forstår det ikke, for der er 20 steder her.
Og den der har 30. Jeg ved ikke, hvordan man spiller.
…14, 15, 17, 19.
-Det er knogler. -Det er ryghvirvlen.
Hvor skal knoglerne være?
-Det ved jeg ikke. -Ingen ved, hvordan man stiller dem op.
Stil dem ved siden af hinanden.
SENETSPIL AF LER OG KNOGLER CA. 600 F.KR.
Hr. Sabry!
Hvad så, Osama?
Der er et hul i klippen!
Hr. Sabry!
Har du en lommelygte? Hent en lommelygte!
Hurtigere, Mahdi!
Der er et kranie.
Det er to, tre kranier.
Der har været mange begravelser. Se lige, chef.
Der er noget smukt her.
Hvor?
Lige der! Den er der!
Det ligner en fordybning på omkring tre meter.
Jeg tror, hullet er fra mellem 1300 og 1100 f.kr.
Vi afdækker området for at se, hvor indgangen til hullet er.
For det må være her.
Vi tager det hele ned.
Ræk mig hånden, Osama.
Meget smukt, dr. Mohammad!
Ryd vejen.
Det er et gravkammer. Vi har opdaget trækister i det.
Og nogle knogler.
Jeg tror, der er en anden indgang her, dr. Mohammad.
Ved siden af finder vi endnu et hul.
Der er en hule herinde.
Dr. Mostafa kommer, og vi finder trækisten.
Kom så! En… to… tre!
Løft, Hamada!
Hvor er farverne smukke!
Læg kræfterne i!
-Flyt den nu. -Kom så, løft!
Rolig!
Bliv hos dem, Ashraf!
Det er helt enestående for både mig og hele Sakkara.
Nogle missioner arbejder i op til tre måneder uden at finde noget.
Men som du ser i dag, finder vi noget nyt hver 30. sekund.
Så i løbet af et år, fra april til april, er tre opbevaringsrum blevet færdige.
De er fulde af mesterværker. Og i laboratoriet hos dr. Ashraf
er der også kasser fulde af mesterværker.
Det hele fundet på vores udgravningssted her i Sakkara.
UDSKÅRET TRÆKISTE CA. 1295 - 1186 F.KR.
Skakt 3 har nået to meters dybde
-Dr. Mohammad? -Ja?
Der er knogler her.
-Hvad er det? -Et kranie.
Er det bare et kranie? Var det en del af en begravelse?
Se, Osama. Tag den!
Pas på, Osama.
Der er et hoved…
-Et kranie? -Et kranie, ja.
Alle knoglerne ligger i en bunke.
Jeg tror, det var mere end en person.
Skakten er et mysterie.
Vi fandt ikke et gravkammer i skakten.
Den er kun to meter dyb.
Men vi har fundet resterne af to skeletter.
Den ser ud til at stå op, for knoglerne går oppefra og ned.
Nogle ting er vendt, men de er også små.
Hvorfor blev folk begravet sådan?
Hvorfor lavede de ikke en kiste til dem alle?
Jeg tror, de blev hurtigt begravet i skakten.
Det hele er proppet ned.
Måske skete der noget med familien Wahtye.
På pandens flade del…
Den er glat, men ikke så fremstående, så det er en kvinde.
Sikkert en sød dame.
Men hendes alder er ukendt.
I den midterste skakt var endnu en sæk med helt ødelagte knogler,
totalt dækket af mudder.
Den er meget skrøbelig.
Kæbebenet er skubbet frem. Jeg tror, det er mudderets virkning.
Men vi må rense tænderne for at se hendes alder.
Jeg fandt kraniet fra en gammel kvinde på over 55.
Jeg prøver at finde ud af, hvordan hun døde.
Den gamle kvinde havde nogle hævelser på indersiden af kæbebenet.
Knoglen var udspilet med en cystisk hævelse.
Jeg har vist fjernet det meste af mudderet.
Vi er heldige at finde den, for knoglen var i en elendig tilstand.
Den er her ikke.
Det er en anden person.
Det er ikke den samme.
Ung, meget ung. Og lille.
Det er højre tinding.
Vi har tre lige her.
Jeg tror, det er kæbebenet…
…fra en voksen kvinde. Hullet har to kvinder og et barn.
En gammel kvinde, en yngre kvinde og et barn.
Og i skakt nummer tre?
-To kvinder. -To kvinder.
Hvor gamle er de?
Den ene er over 50.
Sikkert hans mor.
Slid på tænderne viser, at den anden var i trediverne.
Måske er det konen.
Okay, doktor.
Er der ellers noget?
Ja, knoglerne fra et barn. Alderen er ikke tydelig.
Knoglerne fra et barn af ukendt alder.
Et fjerde barn?
Måske.
Ahmed, vi har fire børn.
-Er der fire på væggene? -Ja, der er fire.
Tre unge drenge og en pige.
De tre drenge var måske i skakten, og her er de to damer med pigen.
Begravede de piger og kvinder sammen? Pigen med moren og konen.
God teori.
Det er hans familie, der ligger side om side.
Deres aldre og knoglernes tilstand skaber stærk mistanke om,
at deres død var forbundne.
Wahtyes liv var meget kompliceret.
Hvad skete der med familien?
Døde de på samme tid? Eller en efter en?
Hvorfor døde de så tidligt?
Jeg ved det ikke.
Jeg er så heldig. Jeg har tre døtre og en søn.
Rawda, den mindste. Fire år gammel. Jeg elsker hende så højt.
Hvis jeg mistede min søn eller døtre…
Jeg prøver at se hans perspektiv.
Det er utænkeligt.
Det er meget trist.
At miste hele sin familie? Det er forfærdeligt.
TO UGER FØR RAMADAN
Wahtye oplevede en tragedie i sidste del af sit liv.
Men vi ved ikke hvordan.
Der er stadig mange gåder. Vi må finde Wahtye for at løse dem.
Og der er kun et sted tilbage at søge.
SKAKT 1 - SKAKT 2 - SKAKT 3
SKAKT 4
Læg kræfterne i!
-Ja, doktor! -Du bringer ulykke.
Du skulle have læst Koranen i morges.
Det gjorde jeg!
Vi får se. Ghareeb. Jeg kan lide dig, men du bringer uheld!
Nej, doktor! Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
-Hvis du havde taget dig af dine mænd… -Mere end jeg gør?
Skal jeg give dem chokolade?
Gud tager sig af dig, Mustafa.
Se, hr. Sabry, kalkstenen er forrygende.
Det er et gammelt brud. Se selv.
-Det er øverste del af en smuk stenstatue. -Meget smuk.
Og parykken er vidunderlig. Detaljerne er fantastiske.
-Hr. Ahmet? -Hej!
-Hvad er det? -Jeg sendte bud efter dig.
-Husker du reliefferne fra forleden? -Dem med kong Ramses 2?
Det kan ikke være tilfældigt.
Ja. De er fra et kapel over jorden.
For tre dage siden fandt vi meget flotte relieffer fra samme…
…fra ramessidetiden med kartouchen af kong Ramses II. Den var meget tydelig.
Og i dag har vi den her, også i ramessidestil.
Den er meget ældre end 3300 år.
Denne mands grav må være tæt på.
Måske på vores side af bakken, tæt på væggen derovre.
Den er revnet.
Gad vide, Ahmed. Husker du de to statuefragmenter, vi fandt?
-I første sæson? -En del i første og en del i anden.
Tror du, det passer til dem?
Det håber jeg, chef.
As-salamu alaykum.
Se, dr. Medhat. Kan du huske statuen fra sidste sæson?
-Der var i flere stykker? -I to stykker…
-Dem har vi samlet. -Har I?
-Hvor er den? -Kom og se.
Denne vej. Gud velsigne dig. Kan vi undersøge stykket?
Kom med det, hr. Ahmed.
Vi fandt den del øverst på pladsen sidste maj.
Og den her fandt vi i oktober på bunden af en skakt.
-Giv den til dr. Ashraf. -Se. Træd tilbage.
Længere ned. Giv mig et øjeblik.
Nej, lidt op igen.
-Hold den! -Slip.
-Giv slip! -Nej.
Den står af sig selv…
Hold den!
Perfekt!
Fint.
Jeg vidste, den ville passe.
Den er meget smuk.
Gudskelov, vores hjerner stadig fungerer!
Ingen havde troet, at statuen i tre stykker kunne samles.
Vi er sikre på, der er noget skjult under sandet.
Vi må lede efter statuens ejers grav.
Denne sæson skal vi nok finde den.
KALKSTENSSTATUEN AF EN ADELSMAND FRA RAMESSIDETIDEN - CA. 1279 - 1213 F.KR.
SKAKT 1 - SKAKT 2 - SKAKT 3 - SKAKT 4
Hvad har du der? Flyt stumperne forsigtigt mod syd.
-Rolig! -Vent!
Nu kommer hr. Hamada ned.
Når vi kommer ned på bunden af en skakt…
…særligt i Wahtyes grav, ved vi, at stenene er ustabile.
For mig er det døren til paradis.
Jeg vil se ham. Komme tættere på.
Jeg ser en åbning mod vest foran mig.
Åbningen er lige så bred som skakten.
-Cirka en meter? -Ja, det samme.
Så indgangen er blevet bredere?
Ja.
-Er det nemmere at se nu? -Ja.
Hvad kan du se?
Et øjeblik.
Jeg vil være helt sikker, før jeg bliver for glad.
-Hvad? -Giv mig et øjeblik.
Det er Wahtye! Vi har fundet ham!
Gudskelov. Hvad har du derinde? Sig det!
-En trækiste! -Endelig fandt vi Wahtye!
-Fantastisk! -Gudskelov!
Tillykke, chef! Tusind gange tillykke, Hamada!
Det er første gang, han ser lyset.
Du er meget heldig, hr. Hamada.
Du er den første, der ser gravpladsen fra kammeret.
Du ser Wahtye som den første.
Dr. Mohammad!
Ja, chef?
-Wahtyes skelet er herinde. -Godt.
-Jeg har fundet kraniet. -Gudskelov.
Hr. Hamada? Er alle knoglerne der?
Ja, dem alle.
Gudskelov.
Med alt det flotte i graven er det besynderligt,
at der kun er to gravkamre.
Og den store skakt har…
…en simpel trækiste.
Historien om manden har stadig gåder.
Enhver far, der mister sine børn, får ar på sjælen.
Men statuerne af ham udviste munterhed.
Måske var graven allerede færdig, før hans børn døde.
For det eneste sted, jeg fornemmede tristhed,
var i hans gravkammer.
Der var ingen tegn på luksus eller nydelse.
Kisten var af almindeligt træ...
…og han var ikke mumificeret særlig godt.
Måske fik chokket fra hans børns død ham til det.
-Manager! -Ja, chef?
Wahtyes ansigt!
-Ja? -Det er lige her foran mig.
-Wahtye er endelig dukket op! -Skønt!
-Det er i god stand, gudskelov. -Gudskelov.
Vi troede, det ville blive mere klart, når vi fandt gravkammeret.
Men der er mere at opdage.
Vi skal stadig finde dødsårsagen,
men det er noget meget smukt, der fylder vores hjerter med glæde…
…at afsløre Wahtyes ansigt.
Man ånder lettet op
og siger, at vi har nået Wahtye.
Her er graven, og der er dens ejer.
Nu er billedet fuldendt.
Er han ankommet?
-Han er ankommet. -Gudskelov!
Skelettet er bedre opbevaret end det andet.
Og selvom han er en mand, har kraniet stadig feminine træk.
Han lader til at være en meget blid mand.
Han er omkring 35 år gammel.
Jeg tror, det var Wahtye.
Endelig mødte jeg ham.
Han var ikke stærk eller muskuløs,
så han kan have været en blid mand med et fint job.
Måske fordi han var herren.
Han var herre over alle de ting.
Wahtyes kranie havde en fortykkelse.
Vi kan lægge ham her.
Det kan give os en idé om, at der skete noget inde i knoglerne.
Det er spændende at være tæt på dem og føle dem,
som om jeg føler hans lidelser. Det prøver jeg.
Det er ikke så nemt, men det prøver jeg at føle.
Okay.
Underbenenes form er ikke særligt sunde,
fordi knæet bøjer indad.
Den bør være sådan her.
Den vinkel bør vende udad,
men i stedet for at være sådan her, sidder den sådan.
Som om han gik sådan her.
Jeg tror, han var svækket.
Knoglerne var ikke raske.
Måske havde han mange smerter.
De manglede blod…
…og derfor var knoglerne hævede.
Så måske led han af blodmangel.
De samme hævelser blev fundet hos moren.
Blodmangel kan være medfødt.
Men det er en fjern teori, for de døde i forskellig aldre.
Så det er ikke så almindeligt. Men sætter man det i perspektiv,
kan man forestille sig en sygdom eller epidemi…
Sandsynligvis malaria.
Hvilket kan have påvirket hele familien.
Hvis det er sandt, ville det ændre den gamle egyptiske historie.
Tak Allah.
Takket være Allah…
Guds nåde er for de barmhjertige.
Vær barmhjertig over for dem, der lever på Jorden.
Det er meget sjældent,
at man opdager, at alle dem, skildret på gravens væg,
er begravet i gravens skakter.
Dette jordlige liv er kun leg og nydelser.
Vi takker vores Gud for hele historien om denne familie.
Wahtye er glad for os, og vi er glade for Wahtye.
Det er kommunikation og samarbejde.
Vi har gjort Wahtye berømt efter 4500 år.
Så hvis Wahtye var her nu, ville han takke os for det, vi har gjort for ham.
Men vi takker Wahtye, for uden ham ville vores arbejde hurtigt blive glemt.
Vi så forkert på det.
Det er deres drømme, ikke virkeligheden.
Vi troede, de satte billeder på væggene.
Nej, det gjorde de ikke.
De er ikke som os. Det er ikke som deres Facebook.
Det er deres drømme.
De tror på det andet liv meget mere, end de tror på deres første.
Derfor har de skildret drømmene om det andet liv på væggene,
mens dette er deres første liv.
Derfor tager man tit fejl om historien.
Når man ser de store templer og statuer tror man, at alt i historien var perfekt.
Men så opdager man, at menneskerne var som os.
Præcis som os.
Dette er den rigtige historie.
EN UGE FØR RAMADAN
Efter vi blev færdige med Wahtyes grav,
var hele holdet meget optimistiske, for at vi ville finde noget,
så vi kan komme tilbage næste sæson.
Men missionschefen kom på besøg…
…med dårlige nyheder.
Vi skal være færdige denne sæson efter kun to dage.
Statens budget er sluppet op.
Arbejdet skal være færdigt.
Alt skal væk…
…for vi skal rejse om to dage.
I den sidste uge prøver man at sikre og bevare pladsen.
Ghareeb, hjælp ham.
Af og til overraskes man.
Klippevæggen er god her.
Når man rydder et sted…
Hurtigt, en hakke!
…opdager man nogle gange noget vigtigt.
Hvor er de tomme spande?
Tag den ved dine fødder!
Kom herover, doktor.
"To-Bi-Mis..."
"Ben To-Bi-Mis."
Se "dommer", "den store dommer."
Bubasteion-nekropolen…
…er et meget underligt sted.
Vi overraskes altid…
…og det er vidunderligt.
I løbet af kun én sæson
fandt det egyptiske hold mere end 3100 unikke artefakter på Bubasteion.
Kan man bevise Amiras teori om Wahtyes families død,
vil det være historiens første dokumenterede tilfælde af malaria.
I mere end 1000 år.
Løveungen fundet af Hamada og Ghareeb er siden blevet bekræftet
som den første mumificerede løve nogensinde.
Tekster af: Christian Vinther