Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BUBASTEION-NEKROPOLISEN
-Mr. Hamada! -Ja, sjef?
Det er noe der nede.
Vent, Ghareeb. Jeg kommer ned.
Det er der borte.
Hva ser vi på?
Noe har dukket opp der borte.
Herregud! Støvet!
Det er derfor jeg stoppet.
Jeg vet ikke hva det er.
Det er i den jordhaugen.
OK, gi meg litt plass.
Gode Gud!
Hva er dette?
Dette er helt utrolig.
Det er løvegudinnen, Ghareeb!
Jøss!
Hva i Guds navn gjør denne her?
EN ORIGINAL-DOKUMENTAR FRA NETFLIX
I november 2018 var et lite team av egyptiske arkeologer…
…på jakt etter graver i et eldgammel gravfelt…
…da de avdekket sitt livs oppdagelse.
Når man finner en hel grav…
…er det helt utrolig.
Første gang jeg gikk inn,
besvimte jeg nesten av glede.
Den har vært skjult i 4000 år.
Ingen har rørt den før.
En ufattelig grav.
Den er helt makeløs.
En eldgammel historie vekkes til live under ørkensanden vest for Kairo.
Det kalles et unikt funn i Egypt.
En grav som er så perfekt bevart
at den blir kalt det viktigste funnet på flere tiår.
Urørt og uplyndret i 4400 år.
Aviser, blader og TV-stasjoner.
Alle i verden snakket om graven.
Sjeldent funn i Egypt.
Antikvitetsministeren sier de har funnet en grav
som tilhørte en embetsmann fra faraoenes femte dynasti.
Det er det siste av flere store funn i Egypt.
Lederen av Egypts antikvitetsråd sier de forventer flere funn…
…er svært godt bevart og kan gi oss en bedre forståelse
av livet på den tiden.
Denne graven…
…er helt unik.
Å finne disse fargene…
…disse inskripsjonene…
…og alle disse statuene i en privat grav…
Det har man aldri sett i Egypt før.
Jeg heter Mohammad Mohammad Yousef. Jeg er doktor i egyptologi.
Rett etter at vi oppdaget graven,
fant vi navnet Wahtye.
Wahtye er eieren av graven.
Men vi vet ingenting om denne mannen.
Vi må lese hieroglyfene for å finne ut…
…hvem han er.
Hvem er mannen som har en slik grav?
Det er en gåte.
Som regel når vi finner graver…
…er gravsjakten allerede blitt gravd ut for lenge siden.
Men noen ganger blir man overrasket.
Da vi renset bakken…
…fant vi fire sjakter fulle av sand.
Ingen sov den dagen.
Vi drømte.
Hvis vi kan finne hele familien begravd i sjaktene etter 4500 år…
…er det bedre enn å finne gull.
Det ville vært fantastisk for oss.
Jeg heter Hamada Mansour.
Jeg er arkeolog
og et medlem av den egyptiske utgravningen av Bubasteion-nekropolisen.
Mr. Ahmed Zikrey er sjefen min.
Han var også historielæreren min på barneskolen.
-Du er sen. -Beklager, sjef.
Hver dag reiser vi…
…fra de levendes verden…
…til de dødes verden…
…Saqqara.
Jeg jobber i Saqqara.
Jeg er heldig, fordi jeg elsker historie.
På bare noen minutter kan man dra fra grønne og folksomme omgivelser…
…til ørkenen.
Det er utrolig.
Saqqara er et magisk sted.
Hemmeligheten bak fortryllelsen
er at sanden skjuler skatter som er over 5000 år gamle.
Alt ligger i skyggen av trappepyramiden, som er verdens eldste steinpyramide.
For meg er Saqqara det viktigste arkeologiske området i Egypt.
Enhver egyptolog må komme til Saqqara for å lære seg
historien fra begynnelse til slutt.
Bubasteion-nekropolisen, hvor vi fant Wahtyes grav,
er et eldgammelt gravfelt ved østskrentene,
under en kilometer fra trappepyramiden.
Vi begynte utgravningen her våren 2018.
Hele laget er egyptisk…
…men det er barske arbeidsforhold.
Hvis været i byen er 26 grader…
…er det 32 eller 33 grader her.
Det er utmattende.
Og herregud! Støvet!
Men vi er best egnet til å gi våre forfedre en stemme.
Siden de er våre forfedre, står vi dem nærmere enn utlendinger gjør.
Mr. Sabry er daglig leder.
Han holder hele operasjonen i gang.
Han og familien bor praktisk talt her.
Formann Mustafa har ansvar for arbeiderne.
-Vi har en gruppe her, formann Mustafa. -Ja.
Gruppe nummer én.
Dr. Mohammad Yousef er utgravningsleder.
Jeg beundrer hans arkeologiske omdømme,
så jeg holder meg nær ham for å lære av ham.
Etter funnet av graven har vi ventet på å grave ut sjaktene
for å avslutte historien om Wahtye og hans familie.
Men foreløpig kan vi ikke arbeide inne i graven.
Først må vi undersøke Wahtyes historie
gjennom det som står på veggene.
Etter oppdagelsen har eksperter tolket graven
for å finne informasjon om Wahtye og hans familie.
La oss jobbe oss rundt rammen.
Når deres granksning er ferdig, kan utgravningen av sjaktene begynne.
Vi har ventet i rundt tre måneder.
Men vi har ikke sluttet å jobbe ute.
Vårt hovedmål er å finne en ny grav.
Vi fant Wahtye,
så det kan hende vi vil finne en annen grav i området.
Det er en teori. Vi vet ikke om den stemmer.
Men vi må fullføre arbeidet i dette området
før sesongen er over.
Om seks uker, i starten av den hellige måneden ramadan,
tar finansieringen av utgravningen slutt.
Flere hundre mennesker jobber ved utgravningen.
Den er deres eneste inntektskilde.
Hele laget håper på en ny sesong.
Men ingen er sikre på om de kan komme tilbake.
Det er ikke sikkert at myndighetene vil gi oss mer penger.
For å sikre midler til å fortsette
trenger laget et nytt storfunn før sesongslutt.
Vi vet vi kan finne noe,
men tiden går. Ramadan nærmer seg.
Så vi må finne noe for å fullføre arbeidet vårt.
MARS 2019
SEKS UKER FØR RAMADAN
Hva er det, Mahrous?
La meg se.
Har dere noe?
Flytt hånden din, Mahrous.
-Ta tak i toppen. -Fortsett å feie, Tamer.
Det er en statuesokkel.
"Måtte Ptah gi…
"Alt liv".
"Alt liv… gi all helse…
…og alt liv til…"
Her står navnet.
Første del av navnet er utydelig.
Jeg tror ikke hun er menneskelig.
Det kan være Sekhmet.
Vi trenger resten av den.
Det ville vært bra.
-Det er din jobb, Mr. Hamada. -Ja, sjef.
Den er nydelig.
Denne statuen er svært uvanlig.
Vi fant sokkelen først, og så kroppen.
Passer perfekt.
Vi gravde videre og fant hodet.
Det er noen vakre statuer her.
Vi er nær tempelet.
Vi har lenge visst at de østlige skrentene i Saqqara
rommet store sentre for dyrekulter.
Et av de viktigste var Bubasteion.
Jeg heter Salima Ikram. Jeg er begravelsesarkeolog og arkeozoolog.
Dette er viktig, men ikke dette.
En av mine spesialiteter er dyremumier.
Litt hitover.
Bubasteion var et kultsenter og et tempel
til gudinnen Bastet.
Hun er gudinnen for morskap, skjønnhet og kjærlighet
og skildres som regel som en katt eller en kvinne med kattehode.
-Jeg liker disse små kattene. -Smått er vakkert, Mr. Ahmed.
Som alle egyptiske gudinner har Bastet en rolig side og en skummel side.
På den rolige siden er hun en pusekatt. Hun er snill og leken
og passer på kattungene sine.
-Se, det er en kattunge. -Ja.
Humerusben. To stykker.
Og spolebenet. Spolebenet er der.
Den skumle siden er en løvinne.
Hun er hevnens og landeplagenes gudinne,
og i den formen kalles hun Sekhmet.
Vær forsiktig med hakken.
Hva er det? Sekhmet?
Om Gud vil.
For et flott eksemplar.
Det står: "Til Sekhmet, guden Ptahs elskede.
Måtte han gi henne all helse
og all nytelse,
som Ra, for alltid."
Nydelig.
Når man er den første som holder noe i hendene
etter flere tusen år…
Mange millioner mennesker drømmer om dette.
GLASERT KERAMIKKSTATUE AV GUDINNEN SEKHMET CIRKA 500 - 300 F.KR.
Vi jobber her, men vi står parat til å flytte raskt
for å jobbe inni graven.
Vi drømmer om å avslutte historien om Wahtye.
Hvem er denne mannen?
"Kongens rensede prest."
"Kongens rensede prest". Hvor er "kongen"?
"Kongen" står der. Ser du det?
Det har erodert.
-Du har rett. -Ser du det nå?
Ja, nemlig. Godt poeng.
Når vi skal lese en hieroglyftekst,
må vi følge visse regler.
Kan dette være rester av symbolet for "guddommelig eiendom"?
Dette er rester av…
-"Guddommelig eiendom". -Ja, det er det.
Skriften kan gå fra høyre, fra venstre,
fra topp til bunn eller omvendt.
Etter denne horisontale raden med hieroglyfer
har vi denne nordrammen og de vertikale inskripsjonene.
Derfor må vi finne ut av hvilken vei skriften skal leses.
Et enkelt knep er å se etter fuglen.
Hvis han er høyrevendt, starter vi der.
Hvis han er venstrevendt, starter vi der. Så ser vi om det gir mening.
Jeg tror det er "høyaktet".
Denne delen er resten av det fonetiske symbolet
for "høyaktet". Disse tre sammen.
-Etterfulgt av "Den store Gud". -Ja.
La oss lese det.
"Wahtye,
kongens rensede prest,
forvalter av Den guddommelige eiendom,
forvalter av Den hellige båt,
høyaktet av…
…Den store Gud, Wahtye."
Dette er tydelig.
Skrev du det ned?
Du må forbedre håndskriften din når du leser. Vær så snill.
Det er sånn genier skriver.
-Hvordan kan du lese det? -Bare jeg klarer det.
Det er der gleden kommer fra.
Alt vi diskuterer, er med på å avsløre hvem Wahtye var.
Vi må ta utgangspunkt i at Wahtye var en prest.
Presten i den perioden var en av de mest høytstående embetsmennene.
Han var mellommannen
mellom kongen og folket, og mellom kongen og hans gud.
Det var slik han kunne bygge en så flott grav.
Wahtye, basert på mitt førsteinntrykk…
Jeg liker fyren.
Selv om jeg tror han var ganske selvopptatt.
Han nevnte sitt eget navn mange ganger.
Og han hadde statuer av seg selv.
Femtifem statuer er et enormt antall.
Han forherliget seg selv.
Han ville si:
"Jeg er en sterk og viktig personlighet."
Han ville bli sendt til det hinsidige…
…med sin fulle styrke
og med all sin rikdom.
Han skildret en rekke aktiviteter.
Vi har flere scener av dagliglivet…
…og religiøse scener…
…som viser etterlivet.
-Disse scenene er veldig fine. -De er fabelaktige.
Han var opptatt av å skildre alt i detalj.
Han ville ha alt.
Han ville overføre alt dette til livet etter døden,
og han sa: "Jeg vil herske over alt dette i all evighet."
De gamle egypterne, som elsket livet høyt, ville ha et fabelaktig liv etter døden,
og det fikk de ved å ha fine graver.
GRAVEN TIL "PRESTEN WAHTYE" CIRKA 2415 - 2405 F.KR.
De bygget gravkapeller, som lå over bakken.
GRAVKAPELL
En sjakt knyttet det til den underjordiske delen,
hvor man lå begravd.
Tanken var å bevare kroppen
så sjelen kunne gjenopplive den.
Over bakken var kapellet vakkert utsmykket
med alskens scener som skildret det ideelle livet
de ville leve i all evighet.
De brukte også såkalte "falske dører".
Det er der sjelen går inn og ut.
En del av sjelen din kunne reise til det hinsidige,
og en annen kunne bli i graven.
Når noen kom inn for å slå av en prat, kunne man høre dem.
Så hele dette gravkomplekset fungerte som en slags gjenoppstandelsesmaskin
som garanterte en trygg reise fra denne verdenen til den neste
for å leve et fabelaktig liv i all evighet.
Utrolig!
Det er en spesiell grav.
Men slik jeg ser det,
rommer denne graven mange gåter.
Dette er en familiegrav, og den skildrer bestemte figurer,
som Wahtye og moren hans,
hans fire barn
og hans kone.
Men noen figurer mangler.
Hadde han en bror?
Wahtyes navn ble nevnt mange ganger.
Hva er greia?
Det er som om han sa: "Denne graven er min!
Denne graven er min, min, min!"
Det er for mye!
Jeg kan ane en sammensvergelse i denne graven.
Jeg er formann Mustafa Abdo Sadek Mahmoud.
Jeg er formann for utgravningene i Saqqara.
Jeg ble formann fordi dette er mine forfedres yrke.
Faren min, bestefaren min og oldefaren min var også formenn.
Det har gått i arv i generasjoner.
Dette er vårt land.
Jeg kommer hit etter jobb.
Disse trærne og palmene har vært her siden faraoenes tid.
Jeg arbeider slik de gjorde i oldtiden.
Det er mange ting på Wahtyes vegger som jeg kjenner igjen fra dagliglivet.
Folk tror at oldtidens egyptere levde i ørkenen,
fordi det er der vi finner dem nå.
Men dette er landet hvor Wahtye levde.
Han trodde han kunne ta alt dette med seg.
Han viet livet til å forberede seg til sitt neste liv.
De gamle egypterne håpet at de etter døden
ville leve evig i sivmarkene…
…som var som det Egypt de kjente til, bare bedre.
Men for å komme dit
måtte de gjennomgå flere prøver i underverdenen.
Den viktigste prøven fant sted i dommens sal
foran Osiris, oppstandelsens gud.
For å komme til paradiset måtte man stå foran 42 dommere
og sverge at man ikke hadde begått synder.
"Jeg har ikke løyet.
Jeg har ikke stjålet. Jeg har ikke drept." Og så videre.
Etter det kom hjerteveiingen…
…hvor personens hjerte ble veid mot sannhetens og rettferdighetens fjær.
Hvis hjertet var tyngst, ble det spist av en demon med krokodillehode,
og personen var fortapt.
Men hvis hjertet og fjæren var i balanse,
ble personen erklært sannferdig…
…og reisen til sivmarkene kunne begynne.
Samme tid i morgen, sjef?
Greit.
Ikke kom for sent!
FEM UKER FØR RAMADAN
Ti meter vest for Wahtyes grav ligger den eldste og dypeste sjakten
som er blitt funnet så langt.
Alt det farlige arbeidet blir overlatt til meg,
fordi jeg er den eneste som er ung.
Jeg har alltid foretrukket vanskelige oppgaver.
Jeg må si at Bubasteion-nekropolisen…
…er et veldig rart sted.
Den gir oss alltid noe uventet.
Og det er vidunderlig.
Hei, Ghareeb! Gode Gud!
-Hva er alt dette? -Det er merkelig.
Gode Gud!
Nei, nei, nei… Hva er dette?
De er fortsatt i bandasjer.
Se på dette vakre eksemplaret.
Fyren jeg ser foran meg nå, er…
…en katt!
-Ser du hvor mange det er? -Ja.
Utrolig mange.
Er alle katter?
-Hvor fikk de dem fra? -Jeg aner ikke.
Men det er sjokkerende mange katter.
Hallo!
Hva er dette?
Er dette en katt, Ghareeb? Se!
Å, du store!
Gode Gud! Dette er ingen katt, Ghareeb!
Vi må se på den i lyset.
Dette er…
Dette er forbløffende.
Finnes det så store katter?
Like stor som nesen min!
Å, du store!
Snu den.
Snu den forsiktig.
Hallo!
Se!
Munnen er tegnet.
Og øynene og nesen.
Ørene også.
Et mesterverk!
Har vi noen dyr i landet vårt
som minner om dette?
Nei.
Hva ville du gjort hvis du hadde en så stor katt?
Jeg ville skremt barna med den.
Kan dette være en katt?
-Hvor skal vi gjøre av disse? -Jeg vet ikke.
-Er alle katter? -Nei, nei, nei.
Pris Herren.
Dette er ikke en katt.
Er det en mungo?
Se på halen. Se på formen.
Dette er en krokodille.
Ghareeb, legg denne til siden for meg.
-Ja visst. -Denne er helt unik.
Dette er en krokodillemumie.
Jeg tror vi er ferdige.
Vi tar dem med ut og trekker litt frisk luft.
Send oss en kasse med to kroker!
Jeg vil si noe. Etter at jeg begynte å jobbe i kattenekropolisen…
…har katter begynt å rømme fra meg.
De er redde for meg.
De oppfører seg ikke som kjæledyr lenger.
Men når en katt løper, sier jeg: "Det har du all rett til.
Jeg har gravd opp forfedrene dine…
…og satt dem på lager."
Hun er redd jeg skal gjøre det samme med henne!
Så vidt vi vet, ofret ikke folk kjælekattene sine.
De som ble ofret, ble kjøpt av prestene.
Denne er nydelig.
Dette er en veldig fin Bubasteion-spesial.
Vi tror at prestene alet dem opp,
og de hadde trolig underleverandører
blant landsbyboere i Saqqara-området,
hvor folk alet opp katter, og de hadde trolig kattefarmer også.
Måten dyrekulter fungerte på,
var at man hadde ett dyr i tempelet
som skulle være legemliggjørelsen
av gudinnen eller guden.
Mens det levde, ble dyret behandlet som en gud.
Det ble fôret, vannet og tilbedt.
Folk ga offergaver til dyret.
Et vakkert bronsehode.
De ofret amuletter og statuer
av tre, stein, fajanse og til og med bronse.
Men de ofret også dyremumier,
fordi tanken var at hvis man ga guden et blodoffer,
hadde det større betydning enn noe av tre eller stein.
Den er i god forfatning med tanke på at den har ligget der i 2500 år.
Der Bubasteion ble bygget, var det allerede blitt hugget ut graver
i løpet av Egypts 2000 år gamle historie.
Prestene tok dem med til de gamle gravene
og begravde dem i massegraver,
som er det vi finner i dag.
Hvordan går det?
Som alle andre har jeg sett katter i mange størrelser.
Men en så stor katt som dette? Det har jeg aldri sett før.
Vi må teste knoklene for å få vite hva det er.
Inne i graven er granskningen av veggene snart ferdig.
Bevisene
på at denne graven rommer en gåte,
er betydelige.
-Her er det noe. -Hva er dette? Fabelaktig. Se her.
Det er ingen andre sånne inskripsjoner i graven.
Ved siden av den første falske døren var det en skildring av et ofringsalter…
…hvor eieren satt foran en vakker kvinne.
Jeg ser noen uvanlige ting.
-Alt dette er uvanlig. -Ja.
Alt er uvanlig.
Vanligvis ville det vært mannen og hans kone.
Så vi forventet at det ville være Wahtye og hans kone, Ptah-Weret.
Men da vi leste inskripsjonen…
…sto det: "Hans kone, Merit-Min."
Vi sto der…
…i forbløffelse.
Merit-Min…
…var moren hans.
Så vi begynte å lure på om han var gift med moren sin.
Det er selvfølgelig en motsigelse. Det er umulig.
Navnene er blitt endret.
-Jeg tror de er blitt tuklet med. -Han erstattet dem.
Navnene var skrapt av.
Alle som drar hånden langs veggen, vil si:
"Nei, noe er galt her."
Det er ikke Wahtye.
Hele graven er Wahtye, Wahtye, Wahtye.
-Dette er annerledes. -Er han en tyv?
Han er en tyv!
Fy flate.
Er det alt? Nei!
Selve hovedstatuen!
Da vi så på statuens trekk…
Statuen er annerledes.
Den ser ikke ut som noen av de andre i graven.
Det er helt klart en annen person enn de andre.
Det gjør meg enda mer overbevist om at en sammensvergelse har funnet sted.
Jeg tror Wahtye overtok denne graven.
Den ble ikke opprinnelig bygget for Wahtye.
Hvem er offeret?
Offeret er ukjent.
Men vi har en teori.
Ja, vi har mange ledetråder.
Det nevnes en bror.
Wahtyes bror.
Han blir nevnt på østveggen.
Wahtye tilegner en sang
"til min brors ånd."
Hvorfor ikke nevne navnet?
Jeg tror tilegnelsen av sangen
skulle rense samvittigheten…
Han hadde skyldfølelse.
-Så denne mannen er ikke Wahtye? -Nei.
Det kan være broren hans.
Alle ledetrådene…
…antyder at Wahtye overtok sin brors grav.
Så hvis Wahtye stjal brorens grav…
"JEG HAR IKKE STJÅLET"
…vil han bli straffet i det hinsidige?
Nei, jeg tror han hadde en plan.
På den siste veggen vi registrerte i graven, den sørlige veggen…
…fant vi en stor tekst der det sto:
"Jeg er blant dommerne."
Han plasserte seg selv blant dommernes rekker,
så han kunne frigjøre seg selv fra denne synden.
"JEG HAR IKKE STJÅLET"
Han var visst overbevist om at han ville slippe straff og komme seg til etterlivet.
Men det er noen spørsmål som bare Wahtye vet svaret på.
Når det gjelder gravsjaktene,
kan det bli oppdaget noe som besvarer alle spørsmålene
og gåtene i Wahtyes grav.
-Er alle klare for overraskelsen? -OK.
Herregud!
Vi har denne.
Utrolig!
Se på ansiktet!
-Utrolig. -Se på ansiktet!
Å, vennen min.
Herregud.
Den er enorm.
Jeg kan ikke tenke meg at det har levd så store katter.
Herregud. Den er utrolig.
Dette er den største kattemumien vi har funnet.
Jeg ser en bart.
Som Hamada!
-Ja, som Hamada! -Som Hamada.
Dette er interessant.
På hodet til andre kattemumier kan man finne skarabeer her.
Det ser ikke ut som en skarabé.
De andre har skarabeer malt på hodet.
Denne ser mer ut som en bie eller noe.
Det er merkelig og uvanlig.
Vi har også denne delen…
Hei, vennen!
…som viser pelsen.
Man kan se pelsen!
-Man ser pelsen. -Restene.
OK, OK, OK.
Gyllengul. En vakker farge.
Det er ikke mulig.
Nå får dere vite det.
Alt i orden?
Der er hodet.
Jeg er ikke 100 % sikker på hva vi ser på,
fordi hodet dessverre er most.
Den er veldig stor.
Zoomer du inn?
Man kan se at det er en unge…
…fordi disse tennene fortsatt er inne i tannkjøttet.
Store hjørnetenner.
-Ja. -De er oppe…
Tennene har nettopp begynt å vokse. OK. Gå ned. Gå nedover.
Ryggraden. Se på ryggraden.
Ryggraden. Ingenting er fusjonert.
Det er definitivt en unge.
Den har en bue i ryggraden.
Hvis den ble strukket ut, ville den vært over en meter lang.
-Ja. -Sånn, fra hodet til halebenet.
Dette er ingen huskatt.
Den er for stor til å være en gaupe.
Det er ikke en leopard eller en gepard.
Kanskje utformingen er annerledes fordi det er en annen art.
Se på dette.
La oss se på dette. Dette er bare en tanke, som kan være feil.
OK. Ser dere her? Husker dere hvordan løver rynker pannen?
Kanskje dette skal se mer sånn ut.
De tegnet vingene
fordi de pleier å ha skarabeen der.
La oss se på ungen. Dette er den lange nesen…
Derfor er nesen så lang!
-Er du sikker? -Ja! Og fargen.
Dette er første gang i mumifiseringens historie
-vi har sett en løve. -En løvemumie!
Håper jeg.
Vi tror, basert på merkene som er malt på ansiktet,
at dette kan være en løveunge.
Dette er enestående.
Det finnes historier om løvekatakomber,
og noen av oss har lett etter dette i mange, mange år.
Nå er Bubasteion det logiske stedet.
Det er forbløffende å tenke
på hva denne løven kan representere med tanke på vår forståelse
av gammelegyptisk kultur, økonomi og religion.
Det endrer også vår oppfatning
av de gamle egypternes samhandlinger med ville dyr.
De kan ha alet dem opp eller temmet dem.
De kan ha tilbedt dem,
men i likhet med de andre dyrene
ble de også alet opp og gitt som offergaver.
Det er veldig spennende.
Jeg skal fortelle Ghareeb at det er en løveunge, ikke en katt.
Teamet vil uten tvil få en belønning.
MUMIFISERT LØVEUNGE CIRKA 600 F.KR.
FIRE UKER FØR RAMADAN
Etter flere måneder med venting blir de siste sikkerhetssjekkene
av det sprukne taket i graven gjennomført i forkant av utgravningen.
Dette området var i ferd med å rase, så vi har stabilisert det.
Det er flott. Strålende.
Ja.
Vi har ventet lenge, så vi vil bare sette i gang.
Da kan dere begynne.
Helt siden vi gikk inn i graven for første gang…
…har jeg stirret ned i sjaktene.
Gi arbeiderne beskjed.
Jeg lurer på hva vi vil finne. Er alle Wahtyes hemmeligheter
blitt avslørt?
Hver dag håper jeg på å få jobbe inne i Wahtyes grav.
Jeg går fra vettet.
Hør etter, menn!
Ja, formann!
Vi er klare til å jobbe i graven.
Restaureringen er ferdig, og alt er blitt sikret for dere.
Vi trenger hardt arbeid og tøffe menn.
Er det forstått?
Kom igjen!
Det ville vært fantastisk å finne de opprinnelige innehaverne av en grav.
Men det har ikke skjedd på 60, 70 år.
Nå, med vår moderne teknologi,
kan man utføre bioarkeologi på selve likene.
Vi kan forstå skjelettene
og se hva slags sykdommer de kan ha hatt.
Vi kan etablere forhold i en familie.
Legg dem ned her.
Det ville vært en sann skattkiste.
Vi begynner med denne sjakten og den Ghareeb står i.
I Allahs navn, og måtte Gud velsigne oss.
Vi må ha informasjon, ikke ting.
Dann en rekke.
Du blir her.
Bær den på skulderen og ta den med ut.
Vi har statuer og vakre vegger. Det er nok.
Men vi trenger mer informasjon om ham
for å løse mysteriene skrevet på veggene…
…og forstå hva som skjedde i livet hans.
Plukk opp alle skår.
De to minste sjaktene nærmest inngangen vil bli gravd ut først.
SJAKT 1 - SJAKT 2
Det er umulig å vite hvor dype de er.
Plukk opp alle fragmenter, Ghareeb.
Utgravningen er i gang, og ramadan nærmer seg.
Letingen etter en ny grav trappes også opp.
Når arbeiderne jobber…
…kan man føle at man reiser tilbake til oldtidens Egypt.
Man jobber med de samme materialene som de gamle egypterne brukte.
Noen ganger finner vi kurvene som de gamle egypterne brukte.
Noen ganger finner vi en meisel…
…som ligner de små meislene vi bruker nå.
Det er en fortsettelse. Livet går i samme retning.
-Mr. Ahmed! -Ja, Osama?
Det er noe her.
Hva er det?
Å, ja da!
Ser ut som en tresarkofag.
Hodet peker… mot vest.
La oss grave ut føttene og bevege oss hitover.
Du må være veldig forsiktig, Osama.
Den er vakker. En nydelig sarkofag.
Dette er den flotteste sarkofagen vi har funnet.
MALT KARTONASJESARKOFAG CIRKA 800 - 600 F.KR.
Som en del av jobben min som generalsekretær
må jeg dra innom de fleste utgravningene i Egypt.
Dette er svært viktig vitenskap.
Vi åpner en sarkofag. Hva rommer den?
Noen ganger finner vi en tresarkofag med en mumie…
…som er perfekt bevart.
Noen ganger finner vi ingenting.
Kanskje de gamle egypterne aldri la noe i sarkofagen.
Ingen kan vite hva den rommer.
Langsomt.
Mumifisering handler om å bevare et bilde av seg selv.
Hva har skjedd, Ashraf?
Den ser nesten brent ut.
Egypterne stakk noe opp i nesen din
og brøt seg gjennom benet her for å nå opp til hjernen, som de dro ut.
Så laget de et kutt i venstre side
og fjernet organene dine.
De fjernet leveren, lungene, magen og innvollene.
Etter at alle de indre organene er blitt fjernet,
blir du tørket med natron,
en blanding av natriumbikarbonat og salt.
Hvorfor ser den brent ut?
Det kan skyldes natronet som ble brukt i mumifiseringen.
Det var altså en slags…
…kjemisk reaksjon?
Så begynte de å hylle deg inn i linbandasjer…
En kvinne, tror jeg.
…og lese opp besvergelser, be og brenne røkelse.
Den nederste delen er ikke like skadet. Det er god lin.
Alt dette forvandlet deg fra et sekulært menneske
til et hellig vesen.
Det var slutten på ditt liv på jorden.
Men det var starten på ditt liv i det hinsidige.
Mumifiseringen av lik
skal ha vært inspirert av historien om Osiris og Isis…
…som hadde stor innvirkning på hvordan egypterne behandlet sine døde.
Osiris og Isis var bror og søster.
Osiris hersket over verden…
…før broren Set drepte ham
og skar ham opp i biter, som ble spredt utover Egypt.
Isis var en magiker.
Hun samlet alle delene hans
og bandt dem sammen med lin i den første mumifiseringsriten.
Slik vekket hun ham til live igjen…
…og de fikk sønnen Horus.
Horus vokste opp, hevnet farens død
og hersket over Egypt som livets konge.
Osiris ble underverdenens konge
og dødens og oppstandelsens gud.
Troen på mumifiseringens kraft til å overvinne døden…
…sto i sentrum for egypternes religion.
Hent dr. Mohammad og si at formannen trenger ham.
Mr. Ahmed!
De nådde gulvet i sjakten.
Dette er en dårlig nyhet.
Jeg vet ikke hvorfor. Sjakten er stor.
Rundt én ganger én meter.
Sjakter med disse målene pleier å være dypere.
De pleier å være seks, syv meter dype.
Men denne tok dessverre fort slutt.
Vi vet ikke hvorfor. De fant også noen…
…rester av keramikk.
-Kommer alt derfra? -Ja.
-Alle knoklene også? -Ja, de løse knoklene også.
De fulgte sjakten. Dette lover ikke godt.
Dette er veldig skuffende, sjef.
Vi har nådd bunnen av sjakten allerede.
Den er bare 60 centimeter dyp. Det er det.
SJAKT 1 - SJAKT 2
Sjakt 2 er ferdig, men arbeidet fortsetter i sjakt 1.
Jeg heter Ghareeb Ali Mohammed Abushousha.
Jeg jobber som graver.
Jeg har jobbet her lenge. Faren min jobbet her før meg.
For 30, 40 eller kanskje 50 år siden.
Når jeg jobber, tenker jeg bare på det jeg har foran meg.
Det er ikke bare tankeløs graving.
Når man holder hakken,
må man tenke logisk.
Vil man finne noe? Man må være forberedt.
Man kan oppdage en mumie, et ben eller et fragment av noe.
Det må man være klar for.
En nybegynner vil knuse gjenstanden.
Mahmoud!
Mahmoud, kom hit!
Sett deg her, Mahmoud.
Sett deg her. Drikk litt te.
Dette er min sønn Mahmoud.
Jeg tok ham med for å lære ham opp.
Når formannen trenger at han jobber, vil han ha erfaring.
Hvis han ble hjemme, ville han ikke lært noe.
Da ville jeg ikke vært fornøyd.
Det gjør meg glad å ha ham med meg.
Hva ser du?
Jeg tror det er en vegg her. En vegg av soltørket leire.
På hvilken side?
På østsiden.
-Østsiden? -Er ikke det litt rart?
Den burde være i vest.
-Tuller du, Ghareeb? -Jeg sverger. Det er sant.
Han har dårlig syn, og det bekymrer meg. Jeg stoler ikke på ham.
Vær forsiktig.
Hvis du driver gjøn med meg, Ghareeb…
Det går bra.
Utrolig!
Det er faktisk en vegg.
Den minner om veggen foran graven.
Så det viser seg at jeg snakket sant?
Ja, og jeg har en belønning til deg.
Greit.
-Det er noe av tre. -Hva?
Jeg ser noe av tre.
Rundt tre centimeter med tre.
Nå kan jeg se…
…et lokk.
Det føles bra
å grave ut noe som er over 4000 år gammelt.
Jeg er den første som tar på den siden de gamle egypterne.
Det er en fenomenal følelse.
Den er godt forseglet.
Den som forseglet den, sier: "Ingen får røre denne. Ikke kom nær den."
Fred være med deg.
-Hvordan går det? -Alt vel. Gud være lovet.
Hamada er en helt.
Dette rommet er trangt og varmt og grusomt.
Du er den første som åpner blokkeringen, Hamada.
Det er min eneste trøst.
Ta en titt, Hamada. Hva er det?
Er det jord?
Ja.
På grunn av vannet.
Når regnet sivet gjennom taket,
dro det med seg jord, og den må ha dekket kisten også.
Det blir umulig å få den ut i ett stykke.
Nei, vi får den ut intakt.
Det er umulig. Ta blokken til venstre først.
-Den? -For å lage plass til deg selv.
Ja, ja.
Jeg sa du ikke skulle røre den.
Jeg rørte ingenting. Jeg var ikke nær den.
Det er nærmest en betongvegg foran ham.
Leiren er blitt komprimert.
Hele greia er solid, sjef.
Kisten er full av tettpakket jord.
-Det er et skjelett inni den! -Gud være lovet!
Jeg samler knoklene.
Utrolig.
Vi har ventet lenge på å få vite noe om ham.
Send opp treverket.
Se. Bare 32 centimeter.
Den må tilhøre et lite barn.
Doktor!
Se på dette.
Det er en jeksel.
Utgravningen er et morbid sted å jobbe.
De er tenner.
Man er i de dødes verden.
De er råtne.
Spesielt barnegraver.
Jeg blir sønderknust når jeg ser levningene etter et barn.
Disse tennene stammer fra mumien der nede. De er jeksler, men de er veldig små.
-Hvor gammel? -Rundt 14 eller 15.
Vi trodde det var et barn…
…men ikke bare ett.
Det er mer enn ett barn.
Vi samlet alle knoklene
og spurte antropologen
som undersøker knoklene for oss.
Alle knokler kan fortelle deg noe.
Ikke bare dødsårsaken.
De mer interessante historiene handler om livet deres.
Hvordan levde de?
Det var fem…
Var han frisk? Var han lykkelig?
Var han trist?
Det kan knoklene fortelle oss.
Jeg heter Amira Shaheen, Jeg er professor i revmatologi
ved Det medisinske fakultet i Kairo.
Jeg jobber med å undersøke knoklene
som blir funnet på ulike ekspedisjoner.
Jeg skal spre disse ut og granske delene.
Da dr. Sabry ba meg komme hit,
sa han at de har funnet barneknokler.
Vi vet ikke hvor mange.
Det er alt.
Det er viktig at vi fastslår antallet personer.
Vi vil finne ut av fellestrekk eller ulikheter mellom knoklene.
Først sier jeg: "As-salamu alaykum".
Jeg føler at jeg introduserer meg selv for noen som sitter foran meg.
Selv om han eller hun er i flere deler.
Disse små delene er…
Jeg tiltaler dem på samme måte som en venn.
Dette er høyre humerus. Jeg bør legge den her.
Jeg vet ikke hvordan man får følelser fra knokler, men jeg kan føle det.
Dette er det høyre kragebenet til en av dem.
Sjakten nærmest døren rommet knoklene til to tenåringer.
Vi har dette korsbenet, og dette andre, som er stort.
Ingen av dem er adskilt.
Den ene var under 20,
og den andre var trolig under 18.
Ved å sammenligne størrelsene
tror jeg disse knoklene tilhører den som er mellom 18 og 20 år gammel.
Ja, og dette er den yngre.
Det var også benrester.
De tilhørte trolig en yngre person, kanskje under seks år gammel.
Halsvirvel.
På den første.
Den ene esken inneholdt tre skjeletter.
Det var en merkelig situasjon i denne familien,
hvor tre av barna døde samtidig.
Hva skjedde her?
Ifølge relieffene i graven
har vi Wahtye, moren hans, hans kone og hans fire barn.
Vi har nå funnet tre barn.
Så vi begynner å lete etter resten av familien.
Greit. Denne sjakten er åpenbart ferdig.
Nå blir det lettere for arbeiderne å jobbe her borte.
Kom igjen, Hashem. Vi skal jobbe i denne sjakten.
SJAKT 1 - SJAKT 2 - SJAKT 3
TRE UKER FØR RAMADAN
Hva har dere funnet?
Nydelig.
Hva er dette?
En full begravelse fra senepoken, rundt 600 f.Kr.
Over 2600 år gammel.
Knoklene har kollapset, som du ser.
Den har fortsatt alt utstyret til etterlivet.
Skrinet, Mr. Ahmed?
Ja, et nydelig skrin, formann Mustafa.
Det er en unik gjenstand.
Er det et spill, Mr. Ahmed?
Ja, senet. Det er litt som sjakk.
Det er kult at de spilte sjakk.
Se hva som er inni.
Dette er ben.
De må ha hatt en funksjon i spillet.
Se. Vi kan sette dem sånn og spille mot hverandre.
Dette er et spill som tilsvarer dagens sjakk.
I gamle dager het det senet.
Jeg vet ikke nøyaktig hvordan det spilles.
Jeg forstår det ikke. Her har vi 20 plasser.
Og denne har 30.
Jeg vet ikke hvordan spillet fungerer.
…14, 15, 17, 19.
Dette er ben.
Ser ut som ryggvirvler.
Hvor skal de stå?
-Jeg vet ikke. -Ingen vet hvordan de skal stå.
Sett dem ved siden av hverandre.
SENET-SETT AV LEIRE OG BEN CIRKA 600 F.KR.
Mr. Sabry!
Hva er det, Osama?
Formann, det er et hull i skrenten!
Mr. Sabry!
Har du en lommelykt?
Hent en lommelykt!
Skynd deg, Mahdi!
Det er en hodeskalle.
Det er to, tre hodeskaller.
Det ser ut som en stabel med begravde mennesker.
Ta en titt, sjef.
Se. Det er noe vakkert her.
Hvor?
Akkurat der. Ser du?
Det er der.
Det ser ut som et hulrom på rundt tre meter.
Jeg tror…
….dette hullet stammer fra 1200- eller 1100-tallet før Kristus.
Nå må vi rydde dette for å finne åpningen til hullet.
Den må være i området.
La oss få alt ned.
Gi meg hånden din.
Nydelig, dr. Mohammed.
Rydd vei.
Det er et gravkammer.
Inni det fant vi noen trekister…
…og noen knokler.
Jeg tror det er en annen åpning her, dr. Mohammed.
Ved siden av fant vi et annet hull.
Det er et stort hulrom.
Dr. Mostafa kom, og vi fant en tresarkofag.
Kom igjen! Én, to, tre!
Løft, Hamada!
Fargene er nydelige.
Samle krefter. Gi alt dere har.
Få den unna.
Kom igjen! Løft! Løft, gutt!
Rolig!
Bli med dem, Ashraf!
Dette er unikt for både meg og for hele Saqqara.
Noen utgravninger varer i to eller tre måneder uten at man finner noe.
Her, som dere ser i dag, har vi funnet noe nytt hvert 30. sekund.
Over et helt år, fra april til april,
har vi fylt tre lagerrom
med mesterverk, og i dr. Ashrafs laboratorium
har vi også mange esker med mesterverk.
Alt sammen ble funnet i Saqqara, på utgravningen vår.
UTSKÅRET TRESARKOFAG CIRKA 1295 - 1186 F.KR.
Sjakt 3 har nå nådd en dybde på to meter.
-Dr. Mohammad? -Ja?
Det er knokler her.
-Hva er det? -En hodeskalle.
Er det bare en hodeskalle? Ikke en del av et gravsted?
Se der, Osama. Ta den.
Se opp, Osama.
Det er et hode…
-En hodeskalle? -Ja.
Alle knoklene er stablet i hjørnet.
Jeg tror det er mer enn én person.
Denne sjakten er underlig.
Vi fant ikke et gravkammer i denne sjakten.
Den stopper etter to meter.
Men vi fant restene av to skjeletter.
Det ser ut som at de er oppreist, fordi knoklene går
ovenfra og ned.
Noen ting er blitt snudd, men de er også små.
Hvorfor ble de begravd sånn?
Hvorfor fikk de ikke kister?
Jeg tror de ble begravd fort i denne sjakten.
De er blitt stappet ned.
Noe kan ha skjedd med Wahtyes familie.
På glabellaen…
Den er glatt og ikke spesielt fremtredende,
så hun er en kvinne.
Sannsynligvis en fin dame.
Men vi vet ikke alderen.
Midtsjakten rommet en ny pose med helt ødelagte knokler
dekket av jord.
Den er veldig skjør.
Denne underkjeven er skjøvet forover.
Jeg tror det skyldes jorden.
Vi må rense tennene for å fastslå alderen hennes.
Jeg fant skallen til en gammel kvinne.
Over 55 år gammel.
Jeg prøver å finne ut av hvordan denne kvinnen døde.
Den gamle kvinnen hadde en hevelse
på innsiden av underkjeven.
Benet var utvidet fra innsiden med en cystelignende hevelse.
Jeg tror jeg fikk fjernet mesteparten av jorden.
Vi er heldige som fant dette, for benet var i dårlig forfatning.
Det er ikke her.
Dette er en annen person.
Ikke den samme.
Ung. Veldig ung.
En liten person.
Dette er høyre tinning.
Jeg tror vi har tre her.
Jeg tror dette er underkjeven til…
…en voksen kvinne.
Dette hullet rommet to kvinner og ett barn.
En gammel kvinne, en yngre kvinne og et barn, tror jeg.
Hva med sjakt nummer tre?
-To kvinner. -To kvinner.
Hvor gamle?
Én er over 50.
Sikkert moren hans.
Den andre var trolig i 30-årene, basert på tannslitasjen.
Det kan være kona.
Greit, doktor.
Lå det noe annet med dem?
Ja, barneknokler.
Alderen er uviss.
Barneknokler, ukjent alder.
Virkelig? Et fjerde barn?
Kanskje.
Ahmed, vi har fire barn.
-Er det fire på veggene? -Ja, det er fire.
Tre unge gutter og en jente.
Guttene kan ha ligget i den sjakten,
og her har vi to damer og jenta.
Så kvinnene ble begravd sammen?
-Jenta, moren og kona. -Det er en god teori.
Familien hans ligger side om side.
Ut ifra aldrene og knoklenes forfatning
har vi en sterk mistanke
om at alle dødsfallene hang sammen.
Wahtyes liv var veldig komplisert.
Hva skjedde med familien?
Døde de samtidig, eller én etter én?
Hvorfor døde de så tidlig?
Jeg har ingen anelse.
Jeg er heldig.
Jeg har tre døtre og en sønn.
Rawda er den yngste.
Fire år gammel. Jeg elsker henne.
Hvis jeg mistet sønnen min eller døtrene mine…
Jeg setter meg selv i hans sted.
Det er utenkelig.
Det er veldig trist.
Å miste hele familien? Det er forferdelig.
TO UKER FØR RAMADAN
Jeg tror det har skjedd en tragedie mot slutten av Wahtyes liv.
Men hvordan? Det vet vi ikke ennå.
Det er et puslespill.
Vi må finne Wahtye for å finne svaret.
Det er bare ett sted igjen å lete.
SJAKT 1 - SJAKT 2 - SJAKT 3
SJAKT 4
Ta i!
-Ja, doktor! -Du er en ulykkesfugl!
Du burde lese Koranen om morgenen!
Jeg gjorde det.
Vi får se. Jeg liker deg, men du bringer ulykke over oss.
Nei, doktor. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
-Hvis du tok vare på mennene dine… -Bedre enn jeg gjør nå?
Skal jeg gi dem sjokolade?
Gud vil ta seg av deg, Mustafa.
Se, Mr. Sabry. Kalksteinen er flott.
Dette bruddet er gammelt. Det skjedde for lenge siden.
-Toppen av en vakker steinstatue. -Den er nydelig.
Og parykken er fantastisk.
Detaljene er utrolige.
-Mr. Ahmed. -Sjef!
-Hva er dette? -Jeg tilkalte deg.
-Du vet de relieffene vi fant forleden? -Av kong Ramses II?
Det kan ikke være en tilfeldighet.
Jeg tror de er fra kapellet over.
For tre dager siden fant vi noen fine relieffer…
…fra Ramsesperioden, med en kartusj av Ramses II.
Den var svært tydelig.
I dag fant vi denne, som også er i ramsesstil.
Det vil si at den er over 3300 år gammel.
Mannens grav må ligge i nærheten.
Kanskje den er en del av åsen, i nærheten av den veggen.
Den har brutt av sånn.
Jeg lurer på noe, Ahmed.
Husker du de to statuestykkene vi fant?
-I første sesong? -Én del i første, og én i andre.
Tror du denne kan passe til dem?
Jeg håper det, sjef.
Se, dr. Medhat. Husker du statuen fra forrige sesong?
-Statuen som var i flere deler? -I to deler…
-Vi satte dem sammen. -Jaså?
-Hvor er den? -Kom og se.
Denne veien. Gud velsigne deg.
Kan vi se på den delen?
Kom med den, Mr. Ahmed.
Dette er delen vi fant i mai i fjor, i øverste del av utgravningen.
Og denne fant vi i oktober, i bunnen av en sjakt i nedre del.
-Gi den til dr. Ashraf. -Se her.
Gå unna.
Lavere. Gi meg et øyeblikk.
Nei, gå litt tilbake.
-Hold den! -Slipp.
-Slipp! -Nei, hold den!
Den står av seg selv.
Støtt den.
Perfekt!
Greit.
Jeg visste at den ville passe.
Den er nydelig.
Takk Gud for at hjernen vår fungerer.
Ingen kunne ha forestilt seg at de tre delene utgjorde én statue.
Vi er sikre på at noe ligger gjemt under sanden.
Vi må lete etter graven til statuens eier.
Jeg er sikker på at vi finner den denne sesongen.
KALKSTEINSTATUE AV ADELSMANN FRA RAMSESPERIODEN, CA. 1279 - 1213 F.KR.
SJAKT 1 - SJAKT 2 - SJAKT 3 - SJAKT 4
Hva har du der? Flytt steinene sørover. Forsiktig.
-Rolig! -Vent.
Mr. Hamada kommer ned nå.
Når vi klatrer ned til bunnen av en sjakt…
…og spesielt sjaktene i Wahtyes grav, vet vi at steinen er svak.
For meg er det døren til paradis.
Jeg vil se ham. Jeg vil komme nærmere ham.
Jeg ser en åpning mot vest foran meg.
Bredden på åpningen er lik bredden på sjakten.
Én meter?
Like stor, ja.
Nå har inngangen utvidet seg.
Ja.
-Er det lettere å se nå? -Ja.
Hva ser du der inne?
Et øyeblikk.
Jeg må være sikker før jeg blir for spent.
-Hva? -Bare gi meg et øyeblikk.
Det er Wahtye!
Wahtye! Vi fant ham!
Gudskjelov. Fortell meg hva du ser.
-En trekiste. -Vi fant endelig Wahtye!
Flott!
Gudskjelov!
Gratulerer, sjef! Og gratulerer, Hamada!
Dette er første gang han ser lyset.
Du er heldig, Mr. Hamada.
Veldig heldig.
Du er den første som ser gravstedet fra kammeret.
Du er den første som ser Wahtye.
Dr. Mohammad!
Ja, sjef?
Wahtyes skjelett er her.
Flott.
-Jeg har funnet hodeskallen. -Gudskjelov.
Mr. Hamada?
Er alle knoklene der?
Ja, alle sammen.
Gud være lovet.
Det er underlig at graven er så ekstravagant,
men nå som vi har ryddet sjaktene,
er det bare to gravkamre her.
Og hovedsjakten har…
…en enkel trekiste.
Denne mannens historie inneholder flere gåter.
Enhver far som har mistet barna sine, har et arr inni seg.
Men vi oppfattet at statuene hans skildrer
en følelse av munterhet.
Så kanskje graven allerede var ferdig før barna hans døde.
Det eneste stedet hvor jeg følte sann tristhet,
var i gravkammeret hans.
Der var det ingen spor etter luksus eller overflod.
Kisten var av alminnelig tre…
….og han var ikke engang godt mumifisert.
Kanskje sjokket av barnas død førte til dette.
-Leder! -Ja!
Wahtyes ansikt!
-Ja? -Det er rett foran meg.
-Wahtye har endelig vist seg. -Vidunderlig!
-Han er i veldig god forfatning. -Gudskjelov.
Vi trodde alt ville bli åpenbart når vi fant gravkammeret.
Men det er mer å oppdage.
Vi må fortsatt finne ut av hvordan han døde…
…men det er veldig vakkert
og gledelig…
…å kunne avdekke Wahtyes ansikt.
Vi kan puste lettet ut…
…og si at vi har funnet Wahtye.
Her er graven, og der er eieren.
Nå er bildet komplett.
Er han trygt fremme?
-Det er han. -Gudskjelov!
Dette skjelettet er i bedre stand enn det andre.
Selv om han er en mann, har hodeskallen hans noen feminine trekk.
Han virker som en veldig skjør mann.
Han er rundt 35 år gammel.
Jeg tror dette var Wahtye.
Jeg har endelig møtt ham.
Han har ikke sterke eller grove muskelfester.
Det tyder på at han var en forfinet mann med en forfinet jobb.
Kanskje fordi han er en herre.
Han var herre over alt dette.
Wahtyes hodeskalle utviste tegn på en fortykning av benet.
Vi kan legge ham her.
Disse kan tyde på
at det var noe som skjedde inni bena.
Det er interessant å være nær dem
og føle dem som om jeg føler hans smerte og lidelse.
Jeg prøver.
Det er ikke lett, men jeg prøver å føle det.
OK.
Formen på underekstremitetsknoklene er ikke frisk.
Kneet er vridd mot siden.
Denne burde være sånn, og denne burde være sånn.
Jeg tror den vinkelen burde være vridd utover,
men hos denne mannen, istedenfor å være sånn…
…er den sånn.
Som om han gikk sånn.
Jeg tror han var svekket.
Disse bena var ikke friske.
Kanskje han hadde store smerter.
De trengte blod.
Derfor er knoklene utvidet.
Det kan tyde på…
…at personen kan ha lidd av anemi.
Den samme hevelsen ble funnet hos moren.
Anemi kan være medfødt.
Men jeg tror det er usannsynlig, siden de døde i ulik alder.
Det er ikke så vanlig.
Men når vi ser på hele situasjonen,
kan det være snakk om en slags sykdom…
…eller epidemi.
Sannsynligvis malaria.
Det kan ha rammet hele familien.
Hvis det er sant, vil det forandre historien om oldtidens Egypt.
Takk Allah.
Vi takker Allah alene.
Guds nåde er for de barmhjertige.
Vær barmhjertig mot dem som vandrer på jorden.
Dette er et sjeldent tilfelle
hvor alle som skildres på veggene i graven,
ligger begravd i gravsjaktene.
Dette verdslige livet er bare lek og dårskap…
Vi takker Gud for denne fullstendige historien
om denne familien.
Wahtye er fornøyd med oss,
og vi er fornøyde med Wahtye.
Det er kommunikasjon. Det er samarbeid.
Vi gjorde Wahtye berømt etter 4500 år.
Hvis Wahtye kommer til oss nå,
vil han takke oss for det vi gjorde for ham.
Men vi takker Wahtye, for uten ham
ville arbeidet vårt fort bli glemt.
Vi har tenkt feil.
Dette er drømmene deres, ikke virkeligheten.
Vi trodde veggene var som fotografier.
Men det er ikke det de tror på.
De er ikke som oss.
Vi legger ut bilder på Facebook, men dette er ikke deres Facebook.
Dette er drømmene deres.
Deres tro på et annet liv er sterkere enn deres tro på det første livet.
Derfor skildret de sine drømmer om det neste livet på veggene.
Dette er deres første liv.
Det er derfor man gjør mange feiltolkninger om historien.
Man ser de store templene og de store statuene,
og man tror at alt i historien var perfekt.
Men når man ser menneskene, ser man at de er som oss.
Akkurat som oss.
Dette er den ekte historien.
ÉN UKE FØR RAMADAN
Etter at vi var ferdige med Wahtyes grav,
var hele laget veldig optimistisk til at vi kan finne noe
som gjør at vi kan komme tilbake.
Sjefen for utgravningen besøkte oss…
…og ga oss svært dårlige nyheter.
Vi må avslutte sesongen om bare to dager.
Budsjettet er oppbrukt.
Vi må fullføre arbeidet.
Vi må fjerne alt…
…fordi vi må dra om to dager.
Vanligvis, i arbeidets siste uke,
prøver man å sikre og bevare utgravningen.
Ghareeb, hjelp ham.
Noen ganger blir man overrasket.
Skrenten ser bra ut her.
Når man rydder et område…
Hent en hakke!
…kan man oppdage noe viktig.
Hvor er de tomme bøttene?
Kom igjen! Ta den ved beina dine!
Gå denne veien, doktor.
"To-Bi-Mis"…
"Ben To-Bi-Mis".
Se der. "Dommer". "Den store dommeren".
Jeg må si at Bubasteion-nekropolisen…
…er et veldig rart sted.
Den gir oss alltid noe uventet…
…og det er vidunderlig.
I løpet av bare én sesong
fant det egyptiske teamet ved Bubasteion over 3100 unike artefakter.
Hvis Amiras teori om hvordan Wahtyes familie døde, kan bevises,
vil det være historiens tidligste dokumenterte tilfelle av malaria…
…med mer enn 1000 år.
Løveungen som ble funnet av Hamada og Ghareeb, er blitt bekreftet
som den første mumifiserte løven som noensinne er blitt oppdaget.
Tekst: Aleksander Kerr