Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
O čem chcete, abych mluvil?
NETFLIX UVÁDÍ
Uvidí to noví zaměstnanci při nástupu do práce.
Aha. Takže…
nějaké spontánní moudro, co?
Jak jste se stal Vysokým komisařem pro lidská práva.
Panebože. Uvědomujete si, že za tři minuty nemohu shrnout 34 let?
Řekněte nám, kde jste sloužil.
Kambodža, Timor, Bosna.
Libanon, Rwanda.
Chcete, abych převyprávěl svůj život.
Zřejmě to má být…
má to být…
inspirativní, viďte?
Rozhodně.
Dobře.
Zdravím.
Jsem Sergio Vieira de Mello, jsem Brazilec
a momentálně jsem Vysoký komisař OSN pro lidská práva.
Tato organizace
je ta nejlepší šance splnit si životní sny.
Ale nikdy nezapomeňte…
že skutečné výzvy a skutečné odměny za službu pro Spojené národy
jsou tam venku, v terénu.
Kde lidi trpí,
kde vás potřebují.
19. SRPEN 2003
16:28
ÚSTŘEDÍ OSN
BAGDÁD
Sergio?
Všichni ven!
Držte se u zdi!
Jděte na chodbu!
Bush tě bude chtít v Iráku.
Pojedeme do Ria, určitě.
Vím o Riu.
Ale znám tě.
Můžeš všem říct ne.
Kofimu, Bushovi.
Všem.
Chceš to ukázat?
Opakuj po mně.
Ne.
- Ne. - Ne.
O TŘI MĚSÍCE DŘÍVE
Právě jsem mluvil s prezidentem Bushem.
Vysvětlil mi postoj Spojených států
a já mu připomněl postoj Spojených národů.
Nemyslím si, že by někdo mohl předpovědět cenu lidských životů ve válce,
ale bude vysoká…
To je jasné.
Dámy a pánové, vítejte v Bagdádu.
Teplota je 43 stupňů Celsia. Slunečno.
Chci vám aspoň popřát hodně štěstí.
Moji spoluobčané,
v tuto chvíli
jsou americké a spojenecké síly v raných fázích vojenských operací.
Útok přišel ve vlnách.
Řízené střely následované neviditelnými bombardéry F-117.
…strhnout sochu Saddáma Husajna,
a jak padala, dav začal křičet.
Tady to je. Socha spadla na zem.
Rozběsněný dav k ní běží, hází po ni kameny.
Děkujeme všem iráckým občanům, kteří přivítali naše vojáky.
LETIŠTĚ BAGDÁD
OSN
- Sergio! - Sergio!
Tyran padl,
a Irák je volný.
Vítejte v Bagdádu.
Těší mě.
Vítejte v Bagdádu, pane.
Zavázal se prezident o mír v Iráku?
Svobodný Irák povedou zákony, nikoli diktátor.
Bude mírumilovný a nebude se přátelit s teroristy
ani ohrožovat své sousedy.
Brazilský diplomat Sergio Vieira de Mello byl vyslán,
aby zjistil, jakou roli mohou hrát Spojené národy
v Iráku ovládaném Spojenými státy.
Zvláštní vyslanec generálního tajemníka, s dlouholetými zkušenostmi
na této obtížné politické scéně,
bude pracovat spíše s USA než proti nim,
přičemž se pokusí získat důvěru Iráčanů.
Dobře. V pořádku.
Doklady, prosím.
V pořádku.
Viděli jsme vzpoury, při nichž si lidé stěžovali,
že USA nedodržely to, co slíbily.
Pokud uvěří, že USA nedodrží svůj slib
o vytvoření demokracie v Iráku,
celý proces rekonstrukce by mohl ztroskotat.
Jiné národy bojovaly v cizích zemích…
aby je okupovaly a vykořisťovaly.
Američané po bitvě…
hlavně chtějí domů.
Zpátky!
Vypadni!
Koukni na to, Sergio.
Nevypadá to moc vstřícně.
Že ne?
Tohle je Bagdád, Sergio, ne Saint-Tropez.
- Zůstaňte tady. - Co to děláš?
Sergio…
Ahoj.
Rád tě vidím.
Těší mě.
Tady je plánek. Máme třetí patro.
Carolino?
Tady vpravo.
Tvůj ekonomický tým.
Sergio.
- Co je? - Za deset minut chci proslov.
- Prosím. - Děkuju.
Není zač.
Tak jsme tady.
Jsme tady.
Sergio, fakt myslíš, že za čtyři měsíce dokážeš odejít?
Ano.
- Co se děje? - Gaby…
Sergio, cos tomu vojákovi řekl?
Jste v pořádku?
Slyšíte mě?
Základno, tady Osvoboditel sedm, přepínám.
Základno, tady Osvoboditel sedm.
Slyšíte mě? Přepínám.
Jestli mě slyšíte…
tady Von Zehle.
Řekněte mé ženě a dceři, že je miluju.
Jsem nadrotmistr Bill Von Zehle.
Slyšíte mě?
Ano.
Dostanu vás odsud.
- Co? - Musíte zůstat vzhůru.
Zůstaňte se mnou, ano?
Víte, co se stalo?
Víte, kde jste?
Jste v hotelu Canal v Bagdádu.
V ústředí OSN. Došlo k výbuchu.
- Nebojte se, dostaneme vás ven. - Ne.
Nenechte je odvolat misi.
Ježíši Kriste.
Vy jste Sergio de Mello.
- Můžeme? - Ano, Nadyo. Přiveďte všechny.
Během našeho příjezdu
jsem si říkal…
Jak by mi bylo…
kdybych v ulicích Rio de Janeiro viděl cizí vojáky.
Nelíbilo by se mi to.
Chtěl bych, aby to hodně rychle skončilo.
Vidím nás tady jako ty, kdo pomůžou iráckému národu
co nejrychleji nahradit koalici
a získat zpět svou nezávislost.
A nesmíme se ztotožňovat
s tím chováním, co jsme viděli na ulici.
- Pane. - Co máte?
Jde o Sergia.
PAUL BREMER AMERICKÝ VYSLANEC
Sakra. On má schůzku s Ajjatoláhem Sistáním?
Nemá mít žádnou iniciativu, OSN pracuje pro nás.
Sistání nikoho nepřijímá, Jeho Eminence mi ani nebere telefon.
Jak to Sergio sakra udělal?
Nevím, pane. Prostě to udělal.
Vyslanec OSN Sergio de Mello dnes jednal
s nejmocnějším iráckým náboženským vůdcem Ajjatoláhem Sistáním.
Mohl by to být politický průlom
vedoucí k předčasným volbám a ukončení americké okupace.
Od svého příjezdu do Iráku de Mello procestoval zemi,
naslouchal běžným občanům.
Mnozí jsou bez práce a čím dál zoufalejší.
- Ano? - Co mám dělat? Umřít hlady?
- Sergio… - Začít krást?
- Ne. To nedělejte. - Ustupte.
- Vystudoval jsem univerzitu! - Já to chápu.
Se vzrůstajícím nedostatkem jídla stoupá i neklid.
Musíme znovu otevřít mosty a vrátit lidem práci.
Musejí se dostat přes město,
nasednout do auta nebo do taxíku a…
projet aniž by je zadrželi.
Král Abdalláh je potvrzen na úterý, pak do Teheránu za prezidentem Chatámím.
Dobře. Díky, Lynn.
Mám pocit, že podmínky jsou takové, že nás tam napadnou.
Moje odpověď zní, jen do toho.
Máme potřebné síly na obranu…
Nemůžu uvěřit, že chtějí znovu otevřít Abú Ghrajb.
- Nadyo. - Jo.
Kolik vězňů?
Tisíce. Každou noc prohledávají domy.
Ježíši Kriste.
Sedíme na sudu s dynamitem.
Koukni, Sergio.
Strážci prý tohle namalovali sami,
aby zajatci věděli, co je čeká.
Přišli jsme jako osvoboditelé, kamaráde.
To ano.
Iráčané si zaslouží víc než Saddáma Husajna.
- Na tom se shodneme. - Rozhodně.
Proto jsem…
Teda…
Paule, překvapuje mě,
že chceš obnovit Abú Ghrajb.
Potíráme odpor, Sergio.
Musíme ty lidi někam dát.
Dobře.
Ale…
symbolika…
Saddámovy mučírny…
To není ten nejlepší vzkaz, Paule.
Nech to na mně.
Sergio…
Bílý dům tě má rád…
a prezident taky,
ale ve Washingtonu jsou z překvapení nervózní.
Jak můžu pomoct?
No…
prý jednáš se…
Sistáním. To není dobrý.
Budí to dojem, že tu nevelím já.
Chápu.
Poslyš, Paule.
Moje jednání se Sistáním dopadlo skvěle.
Může koalici pomoct,
pokud uspořádáme volby pod záštitou irácké ústavy.
Máme vlastní plán pro volby.
Musíme situaci stabilizovat.
Musí to být brzy, Paule.
Čím déle tu zůstanete,
tím horší to bude. Prosím, věř mi.
Tohle není Východní Timor.
Tady nejsi místokrál, Sergio.
Vítej v první lize.
Shodli jste se, jakou roli bude hrát OSN?
Můj dobrý přítel Sergio a já jsme měli plodný rozhovor
o celé řadě problémů. Oba se shodneme na míru a svobodě v Iráku.
Úlohu OSN se snažíme definovat.
Rád jsem tě viděl, Paule.
- Já tebe taky, Sergio. - To je vše, vážení.
Plánujete znovu otevřít věznici Abú Ghrajb?
Zpátky!
Sergio! Pane de Mello…
Pane de Mello,
byl jste s Paulem Bremerem v Abú Ghrajb. Je OSN jen krytí pro americkou okupaci?
Tak zaprvé, příteli,
odpovím na vaši otázku.
OSN, její generální tajemník
a Sergio Vieira de Mello, zástupce tajemníka,
nejsou ničí nástroj ani krytí.
Dobře?
Jdeme, Sergio.
Jsme nezávislá organizace.
Generální tajemník Kofi Annan a já jsme nezávislí.
Naprosto.
Neopovažujte se naznačovat, že pomáháme USA nebo koalici.
Dobře?
Děkuju.
Sergio!
Shromáždi všechno, co o okupaci víme.
Zátarasy, zatýkání, strukturu,
Abú Ghrajb, všechno.
Ráno Bezpečnostní radě pošleme kompletní zprávu.
Do toho, není času nazbyt.
Jdeme.
- Přidáme dodatek… - Dobře.
…k ekonomické části.
Kávičku?
Jo
Cukr?
Ano.
Tři.
Výborně.
Trochu víc kávy do toho cukru?
Zamíchej to.
Bude to dlouhá noc.
Budu k té zprávě potřebovat silný průvodní dopis.
Musíme světu říct, co se tady děje.
Počkat. Bude to veřejné, nebo jen pro Bezpečnostní radu?
Jen pro Bezpečnostní radu.
S Američany to šlehne.
- Sergio… - Nechci to ještě zhoršit.
Rio de Janeiro.
Už brzy.
Můžete se hýbat, Sergio?
Můžete hýbat částí těla, kterou nevidím?
- Ne. - Ne? To nic.
Jen se ptám.
Zůstaňte v klidu.
- Jen si povídáme. - Moje ruka.
Moje ruka je…
To je Bremer.
Paule.
Co potřebuješ?
Sergio, to bylo dobrý divadýlko.
Žádný nástroj, žádné krytí…
na podporu okupace.
Vážně věřím, že to pomůže nám oběma, Paule.
Když Iráčané uvidí, že je OSN nezávislá,
tak uznají volby, na které dohlížíme, za legitimní.
A když budou volby legitimní, tak…
můžeme jet všichni domů.
Rozhodl jsem se, že volby nebudou,
dokud nebudeme ready.
Já jsem taky…
učinil rozhodnutí,
o které se chci podělit.
Zítra ráno pošleme Bezpečnostní radě zprávu o okupaci
a častého porušování lidských práv, Paule.
Víš co? Počkej. Zastavte.
Zastavte na chvilku.
Paule?
Zprávu Bezpečnostní radě? To nemůžeš, Sergio.
Při vší úctě, Paule,
nemáš oprávnění mi říkat, co můžu a nemůžu.
Mandát Bezpečnostní rady zní jasně.
Máš podpořit naše úsilí stabilizovat a obnovit Irák.
- To je jediný důvod, proč tu jsi. - Jsem tu proto,
že jste ho rozbili
a netušíte,
- jak ho spravit. - Sergio,
jsi ambiciózní chlap,
ale útočit na USA není nejlepší způsob,
jak se stát příštím generálním tajemníkem.
Měj se, Paule.
No…
to bylo dobrý.
Souhlasím.
Bude tam tříčlenná ochranka. Budou tam Gil a Sergio.
Kdyby se něco stalo, zůstaneme přes noc.
Díky, Nadyo.
Děkuju.
Carolino, tady je ekonomická sekce s tvýma poznámkama.
Dík.
Páni.
Je to kompletní.
Svolej tiskovou konferenci na 9:00. Než se Washington probudí.
Konferenci? My to zveřejníme?
Přesně tak.
Svět má právo vědět, co se tu děje.
Dobře.
Tak jo.
Sergio…
do Oválné pracovny se už nepodíváš.
To ne.
To máš pravdu.
Co se stalo?
- Co se stalo? - Dostaneme vás ven.
Slibuju.
Gile?
Vy se znáte?
Jsi…
Gile?
Tak dobře.
Uklidněte se.
Gile?
Mluv se mnou, prosím.
Tak něco, kurva, řekni.
Hej, Gile, jsi v pořádku?
Gile?
Základno, tady Osvoboditel 7.
Mám dva přeživší
v přízemí pod zborcenou částí střechy.
Slyšíte mě?
Moje holky.
Jak se maj moje holky?
Taky mám dceru. Jsou úžasný, co?
Základno, mám přeživší.
Opakuji, mám přeživší. Odpovězte. Přepínám.
Základno, tady Osvoboditel sedm, slyšíte mě?
Přepínám.
Sakra.
Kde je můj tým?
Jak jsou na tom?
Co Carolina?
O TŘI ROKY DŘÍVE
VÝCHODNÍ TIMOR
- Jste sám. - Cože?
Co?
Jste sám.
Dneska žádný bodyguard?
Já…
zmizel jsem mu.
Až zjistí, že jsem se ztratil, hned přiběhne.
Hledají vás?
Možná.
Jsem Sergio.
- Sergio. Sergio de Mello. - Jo.
Vy se nesmíte ztratit.
Není nad zvuk kalašnikovu po ránu.
Příměří asi ještě nezačalo.
Odlehčená verze. Šest set nábojů za minutu.
Měla bych se vrátit. Vy možná taky.
Kdo jste?
Jak se jmenujete?
Takhle tě neochráním.
- Slyšels to? - Jo.
Musíš mi aspoň říct, kam jdeš.
Já vím. Promiň. Šlo to támhle z lesa.
- Křoví. - Jdeme.
No tak. Jdeme.
Odvedeme ho na shromaždiště.
Sergio?
Šest lidí dovnitř.
Hoši, vytvořte ochranné pásmo.
Odveďte ty raněné!
Zůstaňte na místě.
Lynn!
Je mi to líto!
Držte hlídku, nikdo nesmí projít.
Běžte!
Mám tě.
Máme pro vás mimořádné zprávy.
V bagdádském ústředí OSN došlo k výbuchu.
Stalo se to v hotelu Canal.
Je tam neznámý počet raněných
a místo obletují zdravotní vrtulníky.
Probíhá masivní záchranná akce na vyproštění desítek lidí,
kteří mohli zůstat uvězněni uvnitř ústředí OSN.
Část budovy byla silně poškozená
a jedna zeď se úplně zhroutila.
Někteří lidé hlásí rozbitá okna až kilometr daleko.
Vydrž, brácho.
Vydrž.
Brzo nás dostanou ven.
ÚSTŘEDÍ OSN VÝCHODNÍ TIMOR
Také nerad chodím pozdě.
Ne. Na diplomatické schůzky nikdy.
Takže jsou situace,
kdy se hodí přijít pozdě?
Samozřejmě.
Záleží na okolnostech.
Máma mě naučila, abych je vždy nechala čekat, aby chtěli víc.
Mimochodem, jsem Carolina.
Carolina Larrierová, z Argentiny.
Odešla jste z Wall Street abyste změnila svět.
Ekonomická poradkyně naší přechodné vlády.
- Vy teda neleníte. - To ne.
To mě naučila máma.
Chápu.
Carolino…
jak vidíte naše vyhlídky?
Když odvedete svou práci, já odvedu svou.
- Sergio, je tady. - Tak jsem to nemyslel.
- Já vím. - Je tady, Sergio.
Promiňte.
GEN. XANANA GUSMÃO VŮDCE REBELŮ
Rád vás konečně poznávám.
Je to čest a výsada, sloužit Východnímu Timoru.
Pane de Mello, hodně jsem o vás slyšel.
Říkají vám Opravář světa, viďte?
Tak to není.
Časem jsme vyvinuli…
jistý model pro řešení konfliktů.
Jaký model si představujete pro nás, pane de Mello?
Pro začátek úplné příměří.
Víte, nedávno jsem se seznámil s premiérem Kambodži.
Řekl mi, ať si na vás dám pozor.
Řekl, že OSN dva roky řídila jeho zemi
a nebylo to k ničemu.
Ten příběh má dvě strany.
Dovolte mi představit naši…
přechodnou vládu.
To je Gil Loescher, náš zvláštní zástupce.
- Těší mě. - Daniel Travers, ministr financí.
Dr. Faith Abujia, ministryně zdravotnictví.
Promiňte, ne. Je mi líto, pane de Mello.
Máte rychlé řešení pro složité problémy, viďte?
Indonésie chce vymazat mou zemi z mapy, pane de Mello.
Nemáme čas na modely OSN,
které vedly k smrti milionů lidí v Bosně a Rwandě
- zatímco mírové jednotky OSN přihlížely. - Nemůžete soudit, o čem nevíte.
Poučili jsme se.
Jistě, a teď potřebujete uspět.
Bojovali jsme za nezávislost 24 let.
Nebudeme váš pokusný králík.
Mimochodem…
tohle…
tohle nosí pouze starší…
a respektovaní vůdci.
Jak jste na tom?
Já…
asi tu zůstanu déle, než bylo v plánu.
Vždycky je nechte chtít víc.
Co vás ještě máma naučila?
Dávat si pozor na potulné vdané muže.
Vy taky neleníte.
To ne.
Tak zatím.
Nejmocnější úředník OSN.
No jo, jenže…
jak s tou mocí naložit?
SÍDLO GUVERNÉRA VÝCHODNÍ TIMOR
To jo.
Koledoval sis o to, víš to?
Dostat přede všema na prdel.
Určitě se vám to líbilo.
Víš, co bych si být jím myslel?
Že Sergio Vieira de Mello
se chce dohodnout s Indonésií, zaprodat vzbouřence
a rychle vyhlásit další vítězství.
To by sis nemyslel.
A s Kambodžou měl pravdu.
Dva miliony mrtvých a žádná spravedlnost.
Jeng dodržel svůj slib.
Aspoň co se týče uprchlíků.
KAMBODŽA
Stát!
- Klid. - Jsme z OSN.
Mám rodinu. Prosím nestřílejte!
Prosím, nestřílejte!
Držte se pohromadě. Zůstaňte tady.
Dobře.
Jeng Sari.
Stačí, aby kývnul a je po nás.
Zůstaňte tady.
Co to sakra děláš? Sergio…
To nic. To nic.
Opatrně.
10. květen.
1968.
Noc barikád.
Co se to sakra děje?
Byli spolu v Paříži.
Studenti ze Sorbonny.
Sorbonna. Jasně, proč ne?
JENG SARI VŮDCE RUDÝCH KHMERŮ
Takže…
Sergio de Mello.
Revolucionář.
Vyhlásils Sorbonnu...
lidovou univerzitou.
Ano.
A pořád mám jizvu,
abych to dokázal. Naše…
Naše revoluce byla rozdrcená.
Mohli jsme se buď vzdát…
nebo pozvednout zbraně.
Už nevěřím v požadování nemožného,
ale udělám co budu moct,
abych ty uprchlíky dostal domů.
Víš co?
Pořád mě to fascinuje.
Jeng a já…
jsme si v určitou část života…
byli velice podobní.
Ty jsi…
neuvěřitelnej.
- No fakt. - Neuvěřitelnej.
Mám název pro tvou autobiografii.
Váleční zločinci…
Mí přátelé.
Gile…
jsi moje svědomí.
To jo.
Měl bys ho někdy poslouchat.
Chceš ještě?
Jasně.
- Dones celou flašku. - Rozkaz.
ÚSTŘEDÍ REBELŮ VÝCHODNÍ TIMOR
To je Sergio de Mello. Má schůzku s generálem Gusmãem.
Ne. Dnes k našemu vůdci nikoho nepouštíme.
Je to správce Východního Timoru.
Ne. Dnes k našemu vůdci nikoho nepouštíme.
Dobře.
Dobré ráno.
- Jak se máte? - V pohodě.
Jsem Sergio Vieira de Mello. Mám s generálem sjednanou schůzku.
Ohlásil byste mě, prosím?
Moment.
Jak se píše vaše jméno?
D-E.
M-E-L-L-O.
Děkuju. Musíte počkat.
Je to voják.
Jen plní rozkazy.
- To bude na dlouho. - To jo.
Gaby, asi...
se půjdu projít.
Dobře.
- Pak tě najdu. - Dej mi vědět…
jestli se vrátí.
Dobře.
Dobré ráno.
- Jak se vede? - Dobře.
- Co je to za ovoce? - To je areka.
Ta, co se žvýká.
Žvýká se a červená z toho pusa.
- Nikdy jsem to neviděl. - Ano.
- Mějte se. - Vy taky.
- Dobrý den. - Dobrý, pane.
Sergio…
Ahoj.
Co vy tady?
To se můžu zeptat i já vás.
No, já…
já…
čekám.
Čekám na generála.
Aha.
Jo.
Jak ho chcete přesvědčit?
Nevím.
Fakt nevím.
Asi musí pochopit, že nejsem nepřítel.
Netuším, jak to udělat.
Hele, zrovna jsem na odchodu, ale…
asi bych vám měla něco ukázat. Jestli máte čas.
No…
Řekl bych, že čas mám.
Dobře.
Tak pojďte.
Víte, změny někdy přicházejí po troškách.
Tohle je spolek Bobometo, náš pilotní projekt.
Půjčujeme ženám do začátku.
Zbytek je na nich.
Lidi chtějí práci a důstojnost.
Tohle je Veronica.
Claudia.
Konečně se mohou
živit tím, co dělají po staletí.
Tenhle projekt dokazuje sílu mikrofinancování.
Naším cílem je mít…
spoustu podobných míst po celé zemi.
Tohle je Senhorinha. Olá, Senhorinha.
Přišla o všechno, včetně dvou synů zabitých milicí.
To je mi líto.
Měl byste si s ní promluvit,
je výjimečná.
Senhorinho.
- Dobré ráno. Jak se máte? - Dobré ráno. Jde to.
Jmenuji se Sergio.
Těší mě, Sergio.
Jste Portugalec?
Ne, jsem Brazilec.
Kde se tu berete?
Poslali mě sem, abych řídil Timor,
ale jen dočasně.
Vítejte.
Čekáme, až dorazí budoucnost.
Co byste si pro svou budoucnost přála?
Když vám řeknu, co chci…
nejspíš to nepochopíte.
Vážně? Můžu to zkusit.
Fakt mě to zajímá.
Celý život…
pracuju na poli.
Ale…
moje zem,
moje rodina,
všichni jsou mrtví.
Nemám vůbec nic.
Víte, co chci?
Chci jít nahoru do nebe…
a stát se mrakem.
A cestovat po obloze
na místo, kde jsem se narodila.
A až tam budu,
spadnout jako déšť…
a…
navždy zůstat…
na své půdě…
ve své zemi.
Moc dobře chápu, po čem toužíte.
Tak…
řekněte světu, ať nás vidí
takové, jací jsme.
Chceme, aby nás viděli.
Všechny.
Chcete, aby vás viděli.
Můžu vás obejmout?
Děkuju.
Řekla jste to moc krásně.
Děkuju.
Tak co?
- Támhle? - Jo.
- Miluju ten déšť. - Prší každý den ve stejnou dobu.
- Já… - Je to super.
Poslyšte, já…
fakt mě to dostalo.
- Díky. - Já taky.
Děkuju.
- Děkuju. - Sergio?
Mám vzkaz od generála Gusmãa.
Počkám v autě.
Chce, aby se prezident Indonésie omluvil.
Za 24 let války.
A taky chce…
úplnou nezávislost pro Východní Timor.
To je nemožné.
V pořádku. Jeďte!
- Tady! Hned! - Už běžím!
Zvedněte se.
Posaďte se tady. To je ono. Pomalu.
To je ono.
Dobrý? Podržte si to. Takhle, to je ono.
Kde je Sergio?
Nevím.
Kde je Sergio?
Ježíši.
Haló?
Potřebuješ tam dole pomoct?
To si piš. Máš nějaký zkušenosti?
Newyorský hasiči.
- Tak polez, kámo. - Už jdu.
- Rozumím. - Pomoc je na cestě.
Už jdou.
Jsem Andre.
Bill. Rád tě vidím.
Tak dobře.
Mám dva přeživší.
Tohle je Gil. Je při vědomí. Tlak 100/60.
Ten pod ním,
Sergio. Vnímá.
Tlak 90/60.
Oba zaseklí od pasu dolů.
Svou jedinou kapačku jsem dal Gilovi.
Musí ven jako první.
To nezní dobře.
Nemám spojení.
Volám, ale bez odpovědi.
Armádní sbor inženýrů má potřebnou techniku na letišti.
Použij můj kód, Nomád dva.
Zavolej mým lidem
a oni to zařídí.
Základno, tady Nomád dva.
Tady Nomád základna, mluvte.
Vždycky se ti povedlo nemožný.
- Až dosud. - Potřebujeme vyprošťovací tým a techniku.
- Pomozte mi. - Zvedněte ho.
Rozumím. Jdeme shánět techniku.
- Pojďte sem, slečno. - Měla byste jít.
Naložíme vás do náklaďáku.
Sedněte si na korbu.
- Dobře? Nastupte si. - Na korbu.
Pozor na hlavu.
Šoupněte se.
- V pořádku. - Pojedeš domů.
Sergio!
Někdo je venku.
Sergio!
Haló?
- To je Gaby. - Venku?
Sergio!
Kde jsi?
Tady!
Gaby, kamaráde!
- Není ti nic? - Sergio, jsme naživu!
Gaby, potřebujeme vodu
a kapačky.
Taky čekáme
- na těžkou techniku. - Jo.
Dochází nám čas, můžeš někoho popohnat?
- Jasně. - Tak běž!
- Gaby? - Ano?
Co Carolina?
A všichni ostatní?
V pohodě.
Všichni jsou v pořádku, Sergio.
Neměj starost.
Jdu sehnat vodu.
Říká, že jsou v pořádku.
Lže.
- Nemusíš to dělat. - Zvládnu to, Gile.
Je to moc narychlo.
- Teď ne. - Sergio, počkej.
Nejel jsem přes půl světa, aby mi poroučel…
Pokračuj.
Timorský rebel se středoškolským vzděláním.
Poslali nás řídit Východní Timor.
- Poslali nás řídit-- - Víme, co děláme.
...dočasně řídit Východní Timor.
Aha, takže všichni předáme svou moc Timořanům, kromě tebe?
Jestli nesouhlasíš,
- můžeš odejít. - Nesouhlasím.
Tak běž.
Tak dobře.
Takže…
poslali nás jako šéfy.
Ale já doufám,
že odejdeme jako uznávaní kolegové.
Od této chvíle
budeme plnit vaše přímé rozkazy.
Protože to, co tady děláme…
je vážně důležité.
Chystáme se vytvořit
první novou zemi 21. století.
Tak pracujme společně.
Postavte se, pojďte sem, pojďte blíž.
Pojďme se představit, prosím.
Gile, proč se nepředstavíš?
Jsem Gil Loescher…
pracuju pro OSN.
Tahle část je tajná.
Jdi vedle, ať to nevidíš.
„Jeho život je honbou za věčnou honbou.
Budoucnost tvoří jeho současnost.
Všechno je jen nekonečný řetězec touhy.“
The Escapist.
Skvěle ladí…
s vejci po mexicku.
Kolik je tvým synům?
Nejstaršímu je…
dvacet dva.
Dvacet jedna.
A druhému je devatenáct.
Jak často je vídáš?
Moc málo.
Nech toho!
- Kluci moji! - Lurdes.
Ahoj, babi.
Krevetová moqueca s červeným palmovým olejem.
- Odkud ho máš? - Z Bahie.
Jen pro tebe, synu.
Jsem rád, že jsem tady.
Jak bylo na pláži?
Voda byla skvělá.
Tak ráda tě vidím s dětmi, synu!
Spojené národy začaly vracet 400 tisíc kambodžských uprchlíků
v rámci mírové dohody s proslulými Rudými Khmery,
- kterou svět považoval za nemožnou. - Kluci, pojďte jíst.
- Mluvte s babičkou anglicky. - Promiň.
Neomlouvej se, nemůžeš za to, že vás táta nenaučil portugalsky.
Nebo že babička, žena diplomata, neumí francouzsky.
Jaks na to přišel?
To si pochutnáte!
- Koukni na tu obří krevetu. - Podej mi lžíci.
Řekni jim, co to je.
Je to ze Salvádoru, babiččina rodného města.
Říká se tomu moqueca, a lepší jídlo v Brazílii
- nenajdete. - Adriene.
- Ve vašem-- - Tati.
Díky.
- Je to… - Na.
Promiň, tati.
Nemám zrovna hlad.
- Co je? - Jsem alergický na krevety.
Odkdy?
Odjakživa, tati.
Vzali jsme se mladí…
a rozhodli se dát klukům stabilní domov…
s jejich matkou v Ženevě.
Moje práce je…
Moje práce je v terénu.
Haló?
Jo.
To nic.
Jo, budu tam.
Díky.
Když jsem na misi…
tak vím,
co mám dělat…
abych za určitou dobu splnil úkol.
V čem zrovna nevynikám…
jsou dlouhodobé úkoly.
A teď?
Teď snídáme.
Co teď uděláme?
Pochutnáme si.
Mám pro tebe písničku.
Dovnitř nemůžete.
No tak, pusťte mě tam!
Musím jít dovnitř!
Prosím, pusťte mě.
- Nejde to. - No tak!
A co děláte vy?
Žádný muslim ani jiná duševně zdravá osoba
za žádných okolností nesmí věřit Spojeným národům.
Spojené národy jsou nástrojem zločinu.
Jsme masakrováni každý den,
zatímco OSN nečinně přihlíží.
Dáš si čaj?
Je tam tvůj brácha?
Tati, on… Víš, Adrien…
Jasně, nemá čas.
Chápu.
Mám tě rád.
A tvého bratra taky.
Děkujeme.
PREZIDENTSKÝ PALÁC INDONÉSIE
Jsi v pohodě?
Jo.
- Nemusím ti připomínat-- - Ale stejně to uděláš.
Apelujeme na vládu, která už desítky let masakruje Timořany.
Vážně jsi v pohodě?
Víš, co chci?
Co?
Chci spadnout z nebe…
jako déšť…
a navždy zůstat…
na místě, kam patřím.
Sergio.
Co to kurva meleš?
- Prosím. - Díky.
GUS DUR, PREZIDENT INDONÉSIE
Pane de Mello…
požádal jste o schůzku.
Ano, požádal.
Pane prezidente…
Jsem tady,
protože si lid Východního Timoru
odhlasoval nezávislost.
Tak chtějí být viděni…
zbytkem světa.
A chtějí, abyste se za 24 let indonéské nadvlády
a 200 tisíc lidských obětí…
Chtějí, abyste se omluvil.
Prosím?
Ano.
Nerad vám kazím váš diplomatický průlom,
ale svět není tak jednoduchý.
Někdy ano.
Okupace skončila,
pane prezidente.
A oni jen chtějí…
aby byli uznáni za ty, jimiž jsou.
A tak, jak pohlížíte vy na ně…
bude zbytek světa…
pohlížet na vás.
Jsi v pohodě?
Hele.
Přidej.
Cože?
Přidej!
Miluju tě.
Od občanské války je to opuštěné.
Vidíš to?
Skoro to není vidět.
Portugalci to postavili v roce 1515.
Doufali, že najdou Moluky.
Všichni přišli a zase odešli. Nizozemci, Portugalci.
A teď my.
Takže se Indonésie omluví?
Vypadá to tak.
Timor bude volný?
Jo.
Naše práce tady…
je téměř u konce.
To nemusíš.
Mise je skoro u konce,
nebo ne?
Sergio, já vím, co v životě chci.
Nebudu čekat, až si rozmyslíš, co v něm chceš ty.
Nechoď.
Mí lidi volali veliteli základny.
Zkoušeli i Bremerovu kancelář.
Ale nemůžou tu techniku sehnat.
Kdekoli jinde na světě
by je přece dávno evakuovali.
To je v prdeli.
Bille…
Nikdo nepřijde…
že ne?
Vypadá to tak.
Co se vlastně stalo?
Nevím.
Autobomba.
Ale proč OSN?
Snadný cíl.
Nevypadá to moc vstřícně.
Že ne?
Tohle je Bagdád, Sergio, ne Saint-Tropez.
Zůstaňte tady.
Sergio.
Haló.
Co to dělá?
Jistě to chápete.
Všichni sem.
Chtějí, ať vypadnem.
- Kdo? - Ten chlap z OSN.
Nechce, aby si místní mysleli, že je OSN součástí okupace.
No jo, to by byla tragédie.
I ostřelovači.
Ostřelovači taky?
No dobře.
Děláte si ze mě prdel?
To je všechno?
Sorry, šéfe. To je všechno, co máme.
Není armáda skvělá?
To si snad dělaj prdel.
Nejmocnější armáda světa…
a nic lepšího nemá?
To nejlepší, co nám mohli dát, byly tanky před ústředím.
Vytáhněte to!
- Co tě to kurva napadlo? - O čem to sakra mluvíš?
Tobě snad přeskočilo.
Od chvíle, co jsme v Bagdádu,
jsi nás všechny ohrozil.
Rozhodl jsem se.
- Skvělý rozhodnutí, Sergio. - Aspoň něco dělám.
Jdi do hajzlu.
- Ty taky. - Uklidněte se, dobře?
Jasně, a ty si dál plň kabelku kamením.
Jdi do prdele, Gile.
Kurva!
- Sergio… - Tys fakt řekl
vojákům, aby odešli?
Ano, Lynn.
Musíme posoudit bezpečnostní situaci.
Přebírám za to plnou zodpovědnost.
Plnou zodpovědnost.
Qabushi, zavři prosím dveře.
Nemáme jinou možnost než pracovat s Američany.
Ale nemůžeme se schovávat za horu munice.
Přiznám se…
že…
naprosto chápu…
proč jsme tady.
Proč tady chci svoje kolegy a přátele,
a proč téhle misi musíme dát to nejlepší…
z diplomatického sboru OSN.
Nepřišli jsme opravit Irák.
Ani lidem říkat, co mají dělat.
Musíme s iráckým lidem jednat otevřeně.
Jako Spojené národy, protože to je to, co jsme.
A tohle umíme nejlíp.
Tak jo. Máte volební šablony?
Z Timoru a Kosova.
Tak dobře.
Jdeme na to.
Užijte si Bagdád.
Gile?
Promiň.
Strašně mě to mrzí.
Mě taky.
Měls pravdu.
Ne.
Moc mě to mrzí.
Díky, Sergio.
Pane.
- Vojenská policie. - Kapitáne.
Našli jsme Sergia uvnitř.
- Žije? - Ano, pane.
Tak ho dostaneme ven.
Jak velká ta exploze vlastně byla?
Budova OSN v hotelu Canal je oddělená od okolních budov.
Ta oblast je dost…
Pane Marshalle, vydržte.
Vydržte chvíli, protože Paul Bremer,
americký vrchní správce Iráku, právě hovoří
a já chci, aby si ho diváci poslechli.
V tuto chvíli je můj drahý přítel Sergio…
někde…
uvnitř. Děláme, co je v našich silách, abychom ho vyprostili.
Mohl být terčem útoku,
což jen posílí naše odhodlání bojovat proti terorismu…
kdekoli a kdykoli.
Díky. Děkuji mockrát.
Jakmile budeme něco vědět,
dáme vám vědět.
Špatně se mi dýchá.
Já vím, kamaráde.
Musím ti něco vysvětlit.
Abychom tě odsud dostali…
musíme…
musíme ti amputovat obě nohy, Gile.
Já vím.
Dal jsem ti maximální dávku morfia. Víc by tě zabilo.
Udělejte, co musíte. Dostaňte nás ven.
Ať můžu za svou rodinou.
Ano, pane.
Tak jo, kámo.
Dostaneme tě odsud.
Dobře.
Tak jo.
Počkejte! Počkejte! Počkejte!
- Gile. - Drž hubu! Mlč!
Počkejte, počkejte.
Počkejte.
Počkejte chvilku.
Odpusť mi.
Promiň.
Raz, dva, tři,
teď.
Sergio,
vrátíme se pro tebe.
Hned jsem zpátky.
- Nikam nechoď. - Dobře.
Dobře.
Vytáhněte nás.
Běž domů, kamaráde.
Běž domů.
„VŠECHNO JE NEKONEČNÝ ŘETĚZEC TOUHY“
- Můžete chvilku počkat? - Ano.
- Jistě. - Skvěle, díky.
Ahoj.
Díky, žes přišla.
Zítra je velký den.
Musíš být pyšný.
To jsem.
Říkals, že pro mě máš nějaké papíry?
Ano.
„Všechno je jen nekonečný řetězec touhy.“
Sergio, je to nádhera.
Samozřejmě.
Ale…
můžeš mi říct, hned teď…
hned teď, co chceš?
Dokážeš to říct?
Znám jedno…
místo…
v Riu…
kde skála vyčnívá do moře…
na pláži Ipanema.
Říká se mu…
Arpoador.
Když jsem byl dítě…
táta mě…
tam brával.
Dodnes…
se tam vracím, vždy když přijedu do Ria.
Chci se vrátit domů.
Chci zpátky do Brazílie.
Na Arpoador.
Chci přestat…
být tím, koho lidé očekávají.
Zní to snadně, ale…
pro mě to snadné není.
- Měl bys jít a udělat to. - Počkej.
Podívej se na mě.
Chci tuhle zemi vidět nezávislou…
a svobodnou.
A chci tebe.
Vážně tě chci.
Podívej se na mě.
Vážně tě chci.
Opovaž se si to rozmyslet, protože tě taky chci.
Jdeme!
Nejde to!
Můžete!
To je ono. Tak jo, kámo.
Jedem!
Pošlete je domů.
Vrací se dovnitř. Připravte nosítka.
- Musíte odejít. - Nikam nejdu!
- Nejdu! - Hned!
Prosím, nechte mě jít.
- Tam nemůžete. - Musím!
- Musím se tam dostat. Rozumíte? - Hele…
- Musím tam. - Nemůžete.
- Proč ne? - Musíte odejít, je to nebezpečné.
Musím ho najít, potřebuju být se svým Sergiem, rozumíte?
- Sergiem de Mello? - Ano! Musím tam jít.
Pusťte mě, prosím.
Tak běžte.
Gaby?
- Carolino? - Gaby!
Je tady. Sergio je tady, pojď sem.
Kde?
- Můžu ho vidět? - Ne.
Ale můžeš s ním mluvit.
Ukážu ti to.
Uslyší tě.
Sergio, lásko,
jsi tam?
Sergio?
Sergio, lásko, jsi tam?
Carolino?
Sergio?
Je tam.
Sergio, lásko, jsem tady!
Jseš…..
Jseš…
Jsi v pořádku?
Co ostatní?
Miluju tě!
Pamatuješ si tu noc ve Východním Timoru?
Noc nezávislosti.
To bylo dobrý.
Udělali jsme správnou věc.
Poslyš, dneska jsou aspoň tři oficiální večírky.
Bill Clinton tě zve na svůj, Kofi taky.
Nepůjdem ani na jeden z nich.
Dobře.
Vím, co chci dnes v noci dělat.
- No jasně. - Dobře.
- Nech toho! - Jdeme.
Jdeme.
Dobrou noc, Gaby. Ahoj.
Můžeme?
Kdykoli.
Ahoj, Sergio!
Paní, potřebujeme, abyste odešla.
Prosím.
Přijede těžká technika.
Potřebujeme, abyste odešla.
- Jede sem těžká technika. - Neodejdu.
Radši půjdem.
- Nikam nejdu. - Musíte jít, hned!
Pojďme, Carolino. Bude to lepší.
Vojenský konflikt může být složitý. Irácký režim čelící zániku
se může zoufale a krutě bránit.
Vyslanec OSN, Sergio de Mello byl dnes v Oválné pracovně…
Díky.
Jak se máte?
…dodržovat mezinárodní právo.
Budete se ptát, nebo si mě poslechnete?
Takže… právě jsem mluvil s prezidentem Bushem.
Vysvětlil mi postoj Spojených států
- a já mu připomněl… - Váš stůl je připraven.
Nemyslím si, že by někdo mohl předpovědět lidskou cenu za válku…
Díky.
Vypadáš úžasně.
Díky.
- Promiň, že jdu pozdě. - Nevadí.
Takže…
Bush tě bude chtít v Iráku.
Oficiálně mě nepožádal, ale udělá to.
Co budeš dělat?
Pojedeme do Ria, určitě.
Vím o Riu.
Ale znám tě.
Když pojedu, bude to na čtyři měsíce.
Maximálně.
A…
jedině, když pojedeš se mnou.
Ta válka je ilegální. Odporuje všemu, v co věříš.
Válka už začala, nezáleží čemu věřím.
Já vím.
Jen říkám, že to nemusíš být ty.
Můžou poslat někoho jiného.
- Koho? - To je mi jedno.
Bush ti rozhodně dluží laskavost.
A Kofiho mandát za chvíli končí. Tak…
Takhle já nepřemýšlím. Vždyť mě znáš.
Po Iráku pojedeme do Ria.
A víš co?
Chystám se odejít z OSN…
- a dokončit svou dizertaci. - Vrátit se na akademickou půdu.
Kluci za náma můžou jezdit.
Kluci.
Tví synové už nejsou děti.
Máma tě ráda pozná.
No jasně.
Ano, protože jsi blázen.
Obě jste stejně bláznivé.
OSN PŘÍCHOZÍ HOVOR
Nevezmu to.
Nebo můžeš prostě říct ne…
všem.
Kofimu, Bushovi…
všem.
- Chceš vidět, jak se to dělá? - Jo.
Chceš to ukázat?
Opakuj po mně.
- Ne. - Ne.
Ne.
Jsi v pohodě, Sergio?
Ahoj, kámo.
Vnímáš mě?
Jak jsi na tom?
Jsi voják z povolání?
Já? Ne.
Jsem záložník.
Doma velím hasičům.
Baví tě to?
Lezu do hořících budov.
Co víc si přát?
Má vnitřní krvácení.
Není čas.
Ale je.
Dnes sdílíme svůj šok a zármutek…
GENERÁLNÍ TAJEMNÍK OSN
nad ztrátou milovaných osob.
Raid, Lynn, Ihsan,
Emaad,
a Basim.
Reham,
Ranillo, Rick,
Reza,
Jocelyn,
Christopher, Martha, Fiona,
Nadya.
A nakonec Sergio,
můj drahý přítel.
Dokonce i pro ty,
kteří tě neznali osobně,
jsi byl vždycky Sergio.
Můj vzkaz je velmi prostý.
Nikdy nezapomínejte, že skutečné výzvy a skutečné odměny
za službu pro Spojené národy jsou tam venku, v terénu…
kde lidé trpí,
kde vás potřebují.
Hodně štěstí.
Vítejte v naší organizaci.
Jsme tu, abychom vám se vším pomohli.
Mějte se hezky.
Dobře.
Díky.
SMRT SERGIA DE MELLO BYLA ZLOMOVÝM BODEM VÁLKY V IRÁKU
A ZNAMENALA KONEC JEDNÉ ÉRY DIPLOMACIE OSN.
OSN SVOU MISI V IRÁKU ODVOLALA
A ZEMĚ UPADLA DO DLOUHÉ OBČANSKÉ VÁLKY.
ÚTOK NAŘÍDIL ABÚ MUSÁ ZARKÁVÍ,
VŮDCE IRÁCKÉ ODNOŽE AL-KÁIDA.
ZARKÁVÍ BYL POZDĚJI ZABIT, ALE JEHO ORGANIZACE ŽIJE DÁL.
DNES SE JMENUJE ISIS.
POSTAVA GILA LOESCHERA BYLA ZALOŽENA NA NĚM
A DALŠÍCH ČLENECH SERGIOVA A-TÝMU. VE VÝCHODNÍM TIMORU NEBYL.
BOMBOVÝ ÚTOK PŘEŽIL A VRÁTIL SE ZPÁTKY K RODINĚ.
CAROLINU LARRIEROVOU V BRAZÍLII PROHLÁSILI ZA SERGIOVU DRUŽKU.
NADÁLE PRACUJE NA POLI EKONOMICKÉ SPRAVEDLNOSTI.
ŽIJE V RIO DE JANEIRO
NEDALEKO SKALNATÉHO VÝBĚŽKU ZNÁMÉHO JAKO ARPOADOR.
FILM JE VĚNOVÁN OBĚTEM TERORISTICKÉHO ÚTOKU
NA MISI OSN V IRÁKU 19. SRPNA 2003.
Překlad titulků: Jiří Nehyba