Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Når man kommer op på scenen, bliver man overvældet af ego.
Så skal man bare ikke dumme sig.
Man er i centrum. Det siger alle, så ikke dumme sig.
Og når man er henne ved mikrofonen, er ens første tone altid falsk.
Men efter 30 sekunder er det mere:
"Jeg er bare en fyr, der elsker musik."
Og så slapper hele kroppen af.
Og så giver jeg slip og ser mig om og…
"Bare gør det."
"Drop egoet."
"Tid til overgivelse."
EN ORIGINAL DOKUMENTAR FRA NETFLIX
SÃO PAULO, BRASILIEN
Lige siden jeg var omkring ti år gammel…
…har jeg været besat af at være god til ting.
Min værdi var baseret på, hvad jeg gjorde.
Det kan føre til et mørkt sted.
Jeg er ved at miste stemmen hen mod slutningen af denne turné,
så jeg bruger min mobil til at tale.
I aftes mindede mig om…
…at jeg ikke er uovervindelig.
TRE MÅNEDER TIDLIGERE
BROOKLYN, NEW YORK TURNÉENS 72. KONCERT
Syng!
Højere!
Skrig!
Bliv ved med at klappe, uanset hvor hurtigt det går.
Så er det nu! Klap så, klap!
Hurtigere!
-Godt arbejde. -Tak, bror.
-Det var en rigtig god aften. -Ja.
-Mange tak. -Afgang. Ud i bilerne.
-Vi stiger ind i dem udenfor. -Jeg er ikke færdig.
Du skal dreje til venstre, når du kommer ud og passerer lyskrydset.
-Tak. -Farvel! Jeg elsker dig!
Jeg elsker dig! Jeg elsker…
Hold øje… Jeg kan ikke se monitoren for kameraet, så hold øje med optagelsen.
Hør, Cez, Jocelyn kommer. Jeg bad hende være her 11.50.
Fint.
Så det, du begyndte på i dit soveværelse med at lave vilde kærligheds-Vines.
Er det svært at beskytte uskyldigheden?
Kom så, Shawn. Så går vi ind, skat!
Op med dig.
Når man ser nogen som barn og tænker: "Det her er min drøm."
Og nogen så siger, det er en fjollet drøm.
Så tror man jo, det er en fjollet drøm.
Da jeg kom i skole.
Ms. Parker var min sanglærer, og jeg sagde: "Jeg vil være sanger.
Jeg vil være kunstner, ikke?"
Hun tøvede ikke med at tro på mig.
Mine forældre og venner…
Der var ingen, der sagde, jeg var skør.
Alle bakkede mig op.
Han lyder bedre og bedre. Han får også øvet en masse for tiden.
Hej!
-Vi elsker dig, Shawn Mendes! -Jeg er spændt!
Det er en stor sal.
Ja.
-Kan du høre det? -Nej.
Jeg ved ikke, om vagten vil filmes. Han siger lige hej.
-Hej. -Han skal ikke filmes.
-Det her vises ikke. -Fint.
Hej, mor.
Hvad siger du så? Det er helt vildt.
Selv på toilettet skal der en vagt med.
Åh gud!
Du godeste!
Jeg elsker dig!
Så du det? "Jeg elsker dig." Hold da op.
Hej!
Er du nervøs?
Ja, nu er jeg, men det er først nu.
Kan vi gå derned?
Nej, nu bliver du hos mig.
Giv en hånd til Shawn Mendes!
Er her nogen, der ikke er fra Ontario?
Hvor kommer I fra?
-Michigan. -Michigan.
Jøsses!
Vildt.
Jeg tror, jeg hørte "A Great Big World Say Something" for første gang,
og det var virkelig en god sang, så jeg googlede den.
Og et af de første søgeresultater var Shawns udgave af sangen.
Jeg blev ret forbløffet. Det var helt utroligt.
Jeg kom på FaceTime med Shawn og hans mor.
Og straks begynder Shawn at grille os med spørgsmål om,
hvordan musikbranchen fungerer, og hvad man skal med en manager.
Og jeg var ærlig, da jeg sagde, at jeg ikke vidste alt.
"Men nu vil jeg bruge al min tid på at finde ud af det med dig."
Jeg sagde altid:
"Jeg skal have et band, for jeg lyder ikke godt alene."
Men han bad mig bare gå på scenen med min guitar.
Så al min selvtillid er baseret på de første år, hvor jeg optrådte med guitar.
Jeg gik fra et lille værelse i Pickering
til på få år at spille foran flere tusinde.
Det ser så sejt ud!
Det er sådan, det er at lave dokumentarfilm. Værsgo.
Den er ikke klar til Scott endnu.
Han er her ikke.
Det stammer fra, da vi mødtes, og han havde de der solbriller.
Hvis jeg fik en førsteplads, fik jeg solbrillerne.
Det første, vi udgav, blev nummer et.
Mere melodi.
Ja, men…
Hvordan er det?
Er du med?
På mit værelse kan jeg se, hvad nummer koncert det er, og hvor vi er.
I dag er nr. 8 i København, så vi ikke i nærheden af 100.
Der står Köln, ikke København. Vi er i Köln.
Der stod Köln. Jeg sagde vist København.
Men det er vigtigt, vi husker, hvor utroligt det her er.
Jeg siger det hele tiden,
men det her er virkelig helt utroligt.
Og folk i salen oplever det hver gang for første gang.
-Uanset om det er koncert nr. 1 eller 99. -Ja.
Det er første gang for dem, så nu gør vi det.
Nu gør vi det.
Alle hopper!
Jeg så rigtig mange af mine idoler og tænkte: "Hvordan kan jeg blive sådan?
De blev født som legender."
Men det passer jo ikke.
Folk spørger, hvad jeg ellers ville have lavet?
Spørgsmålet forvirrer mig, for jeg føler, det var det her, jeg skulle lave.
Jeg deltog i en Q&A i går.
Der var en pige, der spurgte: "Hvordan bliver jeg sangskriver?"
Det spurgte jeg også min far om.
Han svarede bare: "Kan du skrive sange?"
"Det aner jeg ikke." "Så skriv en sang."
Og så sad jeg med guitaren i syv timer.
Hænderne blødte, og det gik bedre.
og jeg øvede, og jeg siger ikke, alle skal være så besatte.
Så jeg bad hende holde op med at tænke over det.
"Du er sangskriver, så skriv nogle sange."
Kom så!
New York!
Ingen sange lyder:
Du er bare for sød Dine øjne har glød
Bare hør de der trompeter.
De trompeter er da for fede, ikke?
Det føles så storslået.
Det er det, jeg tænker på i relation til det nye album.
Noget med…
Det er en følelse af total overdosis af kærlighed.
RHINEBECK, NEW YORK FØRSTE "WONDER"-INDSPILNING
Hvis du tæller baglæns fra 100, falder jeg hurtigere i søvn?
-Fedt. -Ja.
Jeg følte mig som…
-Jeg elsker ekkoet. -Ja.
Ja.
All I…
Ja.
Det er meget bedre uden.
Ja, det er bedre.
Igen.
George, hug til på "Close my eyes".
Ret sejt.
Hun har en lejlighed i West Village, så vi er der.
Og når vi vågner, er det for meget.
Vi skal vågne op og ind i hver sin SUV for at køre til det samme sted.
-Ja. -Ret fedt.
Vi skal jo begge to af sted halv ni. Så det er fint nok.
Det smager næsten af et normalt liv på den mindst normale måde.
Jeg tager tøj på og løber ned og får en americano,
men så kom I, og så skulle jeg jo på arbejde.
-Hvordan går det? -Fint.
-Så skal vi den vej. -Godt, hvad så med min arm?
Bum, så den hånd, når du træder hen… Og så herover og bum.
-Se tilbage. -Fedt.
-Så… -Ja.
Du skal over på den anden side. Al din vægt er her.
-Og du har styr på kanten, ikke? -På denne side?
Ja, jeg sørger bare for…
-Fint. Superhyggeligt. -Superhyggeligt.
Jeg elsker dig.
-Ved du det? -Jeg ved det.
Okay, klar scene. Vi starter prøven nu.
Vi er klar, når I er klar.
Camila var i Fifth Harmony, og vi skulle begge først på.
Min første turné.
Hun optrådte efter mig. Jeg var første mand på scenen.
Jeg spillede kortest tid, og så kom de på. Det er fem år siden.
Han var så…
…totalt fokuseret, så jeg så ham ikke under hele turnéen.
Han gik ind og ud af bussen, spillede guitar og skrev sange med Geoff.
Han så sød ud, men han havde jo travlt med en masse andet.
Og så for en fire-fem år siden…
Vi var til Taylor Swift-koncert.
Jeg gik ned i hans garderobe for at hilse.
Og så begyndte vi at skrive den her sang.
Og derefter tilbragte vi en masse tid sammen, fordi vi havde sangen sammen,
og vi var på Jingle Ball-turnéen sammen.
Og det var så der, hele den forpulede saga begyndte.
Jeg var vild med ham.
Han følte vist det samme, men…
Jeg ved ikke.
I de sidste fire år har vi været venner,
og vi har ikke set hinanden så tit, og nu er vi så sammen.
Hun tog sig altid af mig som et menneske.
Hun passede på mig, og det er det, en kæreste skal.
Vi er i New York, og min sang spiller i radioen,
så hun spørger, om den handler om hende.
Og jeg svarer, at det gør den. "Alt handler om dig. Det har det altid gjort."
"Hvad mener du med det?" spørger hun. "Alle mine sange handler om dig."
Og jeg citerer sange som "Treat You Better". Alle de sange.
Hun var bare: "Du godeste!" Hun anede det ikke.
Jeg troede, hun vidste det.
Jeg kan næppe skrive sange, der yder det retfærdighed,
og som virkelig kan beskrive mine følelser for hende.
Det svarer vel til at se månen og stjernerne og så fotografere dem.
Det vil heller aldrig se lige så flot ud.
Det kan man bare ikke indfange. Vel?
Det er bare for os.
-Skal vi prøve igen? -Ja.
Bare gør det der. Slap af i det.
-Ja. -Ja.
Fedt nok. Lad os synge en sang til.
Hvad er en sang for sjov? Vitterlig alt andet end vores.
Ja, for fanden.
Shawn, se på mig. Shawn!
Shawn, lige her!
Shawn, et til!
Åh gud!
Sindssygt.
Det var sindssygt!
Sikke da en rolig rød løber.
Jeg mener det.
-Var det roligt? -Det var fedt.
Vent, min sko!
Åh nej!
Min sko.
-Skal det gøres på en bestemt måde? -Der skal dobbelt knude på.
Hvem er klar?
Er der vand?
Så er det nu.
I dette øjeblik i denne sommer, som man kan kalde, hvad man vil,
under "Señorita" og "If I Can't Have You"…
Camila og jeg bor sammen i New York for allerførste gang.
Jeg laver røræg og prøver at få gang i en Keurig.
Normale ting.
Så er det, det er fedt at være 21.
Og blive ældre.
Det sker også for mig.
Giv en hånd til Shawn Mendes!
Camila Cabello, alle sammen!
Jeg er nervøs.
Jeg er bekymret for at vende hjem.
-Hvor længe siden er det? -Tre en halv måned?
Det er længe.
Jeg glæder mig til et par fridage med venner og familie.
Ja, jeg glæder mig.
Jeg er heldig at have en ven som Brian.
Han elsker dem.
Han hjælper med at holde mig i den virkelige verden.
-Hvis vi havde egne FIFA-kort… -Jeg ville ligge højt.
-Du ville nok have 76 mod mine 82. -Aldrig.
Jeg ville have 93, og du ville have 87.
Hvad er Ronaldo?
-Ronaldo? Jeg tror, han er på 94. -Ja, og jeg er på 93.
Uden ham ville jeg nok være ret vild.
Så kan du matche min tone?
Ja.
Han forbinder mig med venner hjemmefra.
Jeg er tættere på vennerne hjemmefra end nogensinde før.
De har støttet mig, lige siden "Life Of The Party" udkom,
og nu er vi sammen her.
De skal virkelig være stolte af det.
De skal føle, det er lige så meget deres.
"Se, vi klarede det."
Det er så skønt.
Godt, soveværelse. Du gjorde det godt. Tak. Vi ses næste gang.
Jeg forlader dig.
To guitarer. Kom så.
Godt at se dig.
-Velkommen tilbage. -Tak.
Du er for sej!
-Velkommen. -Den har været ulåst i tre måneder.
Kom.
Velkommen til mit dejlige hus. Her dufter godt.
Nå, men alt ser jo fint ud.
-Hvad så, Brian? Ser det fint nok ud? -Det kører.
-Kører det? -Absolut.
En alarm!
Sikke noget lort.
Det er længe siden sidst.
Det her er bare den bedste udsigt, jeg har set i Toronto.
Bortset fra den der øjebæ. Hvad er det?
Du godeste. De bygger et indkøbscenter.
Fedt, ikke? Rogers Centre?
-Du bor foran parkeringspladsen. -Man kan se Rogers Centre herfra.
Jeg kan se det fra mit soveværelsesvindue, når jeg vågner.
Det er vildt at tænke på, at jeg spiller der.
Pokkers.
Hej, mor.
-Hvordan går det? -Vi er på vej.
Jeg prøvede lige, for jeg talte lige med koordinatoren, Amy,
og hun vidste ikke, om du ville hente Aaliyah.
-Jeg er fremme hos hende om en halv time. -Godt, skat. Vi ses snart.
Hvad så?
-Hej. -Min datter er en af dine største fans.
Kører du selfie-tilstand?
Hils din datter.
-Sig lige hej til Berina. -Berina, jeg elsker dig.
-Takker. -Fint nok.
Canadisk kærlighed.
SHAWNS SØSTER
Du havde første skoledag. Det er derfor, du har nyt tøj på.
-Jeg er ret vild med det. -Jeg tænkte ikke over det.
Se lige her.
Hold kæft, det er vores bane.
Brian og jeg klatrede op i den der.
Jeg sværger.
Har han sagt det?
Det er den hjemmebane, vi nævnte.
Det er her, vi voksede op.
Derfor er vi også helt besatte af Pickering. Se engang.
-Ja? -Jeg har Tainy med på banen.
Nej, hvad?
Fedt.
-Hvordan er det? -Hammerfedt.
-Jeg skulle have været med. -Ja.
-Det ser fedt ud. -Der er helt fantastisk lige nu.
Da han begyndte at synge, var han ikke så god, så jeg tænkte: "Vi ser tiden an."
Der var konstant larm i mit hus. Totalt irriterende.
Det var forfærdeligt.
Jeg spurgte, om han ville være berømt.
Men det afviste han på stedet.
Han ville ikke være berømt. Det ville være helt forfærdeligt.
Jeg ved ikke, om han husker det, men jeg husker det.
Jeg spurgte dig, da du begyndte at synge, om du ville være berømt.
Og du kunne slet ikke holde tanken ud.
-Kunne jeg ikke? -Ja, du ville bare aldrig være berømt.
"Aldrig den livsstil."
-Ja, ja. -Det sagde du.
Du sagde det hele tiden, for selvfølgelig blev du bedre og fik opmærksomhed,
så måske ville du blive berømt.
-Du ville ikke være berømt. -Det husker jeg ikke.
-Jo. Vi talte om det på kontoret. -Så har jeg klart ændret mening.
Før i tiden…
Den her dør…
Efter skole…
…kom alle styrtende ned
og hang ud her hver fredag.
Godt 200 hang ud og prøvede at lægge planer for fredag.
-Så fedt. -Det er ikke os.
Alle gjorde det!
Velkommen.
Jeg har lektier for.
Velkommen, gutter. Det er mit hjem!
Du godeste.
Det er så tåbeligt.
Det bliver bare ikke større.
Jeg har været i mange værelser, men det her er mit.
Det var herinde, jeg optog alle mine Vines.
Den er ret småt, ikke?
Det er det hele.
De puder, for fanden, hvor de dufter godt.
Det er ret overvældende.
-Mor, jeg føler, jeg bor her igen. -Han kommer kun for at spise.
Passer ikke.
Jo, du gør. Du er altid sulten, når du kommer hjem.
Se lige min hættetrøje.
-Det er Camila. -Du godeste.
-Har du hørt om min kæreste? -Nej, det har jeg ikke.
Du tjener kassen, men kommer her og spiser gratis.
-Ja. Det stopper aldrig. -Hej, min ven.
Det her er nok den længste tid,
jeg har tilbragt hjemme i et år.
De her tre dage, ikke?
Helt sikkert.
Jeg siger altid, han skal blive.
Og du slapper faktisk af. Normalt kommer han bare og spiser.
Måske kan vi se en film. Det er det hele.
-Ja. -Juleaften tilbringer han her.
-Så venter de på julemanden. -Korrekt.
Om morgenen har julemanden lagt gaver under træet.
-Ikke sandt? -Hun bliver bare ved.
-Nej. -Julemanden findes.
-Ja. -Ikke?
-Tro på det. -Det gør jeg.
Godt.
-Var du på stadion i dag? -Jeg var der i går.
-Der er ret stort. -Kæmpe.
Jeg vil ikke se noget, før jeg går på i morgen.
-Jeg kommer i morgen. -Hvad tid?
-Ved middagstid. -Til middag?
-Jeg kommer på grund af cateringen. -Godt tænkt.
Den er også fed.
Jeg skrev den bag scenen forleden.
Ingen tekster.
Orkesteret er i himmerige, og trommerne kører.
Og så kommer min vokal helt stille.
Bilen kører af sig selv.
I går så vi videoer af os selv, da vi var 16.
Vi blev begge helt fanget af det. Vi kiggede på hinanden og fik det dårligt,
for vi røg lige tilbage til at være de der totalt usikre 15-årige.
Jeg var virkelig forbløffet over, at hun forstod den følelse.
Vi kiggede på hinanden, og det var underligt.
Hun følte det samme. Jeg var glad for, hun vidste hvorfor,
for jeg havde næppe kunnet forklare det.
-Det lyder som dit hjerte. -Sådan føles det også.
Jeg var i en stor fase, hvor jeg skrev det her igen og igen.
"Jeg styrer hjernen med stemmen."
"Jeg synger uden spænding."
"Min bryststemme er stærk og sund."
Det her var…
…to uger, inden vi åbnede billetsalget til Rogers Centre 24/11 2018.
Jeg skrev: "Jeg får udsolgt i Rogers Centre."
Jeg sad her i lejligheden.
-Og den 28/11, nej 25. 2018. -Du skrev: "Rogers Centre er udsolgt."
Ja, lortet virker, fordi jeg skrev det ned.
-Ja, det var vedholdende. -Det var det nemlig.
ROGERS CENTRE, TORONTO TURNÉENS 77. KONCERT
Du gjorde det der…
Rogers Centre var altid mit store mål.
For da jeg begyndte at spille musik, kørte jeg forbi hver dag
og tænkte: "Der spiller jeg en dag."
Du godeste.
Ja, sådan!
Jamen du godeste!
Hvad sker der?
-Hvad ser jeg på? Hvor er scenen? -Lige der.
Det er for vildt.
Det er ret stort.
Totalt sindssygt!
Scenen føles lille.
Ser scenen lille ud?
Føles scenen lille?
-Jeg ved, jeg ikke får en ny, men… -Se lige, hvad du har gjort.
Jeg ved, jeg straks spurgte: "Er scenen lille?"
-Tag det nu bare ind. -Det føles som en by.
Se nu der.
Jeg ser på Rogers Centre, og for første gang bliver jeg nervøs.
Jeg møder folk, der siger: "Jeg kommer i morgen."
Min dørmand siger: "Jeg kommer i morgen."
Det er en familiebegivenhed.
Det er ikke, som om det er din største koncert nogensinde. Det er mere…
"Utroligt, og vi er i hans hjemby.
Der er kærlighed overalt, og han spiller koncert."
Og så er det jo også landets største stadion.
Jeg føler mig sindssyg for første gang.
Syng med!
Kom så!
Hele dette år og faktisk hele livet har man set frem til sådan en koncert.
Man står foran 50.000 mennesker.
Og det føles helt surrealistisk.
Det er, som om ens fødder svæver over jorden.
Det er ren magi fra start til slut.
Kom så, alle sammen.
Jeg elsker jer så højt. Tak.
Jeg følte, at der var en ægte følelse af kærlighed i luften den aften.
Toronto, jeg elsker jer af hele mit hjerte. Tak.
Tak, fordi vi måtte komme.
Manny!
-Jeg troede, I var gået. -Åh, Shawn.
Bedste koncert nogen sinde.
Jeg er så stolt af dig, Shawn.
Jeg græder meget.
Shawn!
Fuld knald med to. Vi kan om nødvendigt holde dem nede.
-Det kører på de to. -Ja.
Baggrunden lige nu…
Når jeg er på turné, bliver jeg totalt besat af akkorder.
Det her kørte konstant.
Noget i den stil.
-Ja. -Fra enstemmig til harmoni?
Det kan jeg bare ikke.
-Hold da op. -Jeg skal…
For det meste er jeg nødt til at spille klaverintroen.
Måske falder jeg ind, fordi det er sjovt.
Kom igen. Jeg skal lige høre det.
Vi kan separere stemmerne.
Ja.
Vi mangler…
Hvem synger det?
Gør du?
-Ja. -Du er stille herinde.
Hvor er du? Vi skruer op for dig.
Ja, det skal med.
Jeg har altid følt mig presset til at lave musik,
der er bedre end noget før.
Denne gang føler jeg, at jeg er i et studie…
…hvor jeg tænker, at nu må der komme, hvad der kommer.
Optager vi, George?
Man skal ikke kun acceptere ufuldkommenhed, men tage den til sig,
for den ufuldkommenhed i det øjeblik bliver til magi i det næste.
Hvad kan jeg ellers gøre?
Måske laver jeg lidt for meget på scenen.
Måske.
-Ja, ikke? -Rolig, du har jo tilføjet en ny sang.
-To sange. -To sange.
-Og medleyet er længere. -Ja.
Du arbejder hårdere.
London, hvad så?
LONDON, STORBRITANNIEN TURNÉENS 26. KONCERT
Jeg er så ked af det, men min stemme svigter mig i aften.
Jeg får brug for jeres hjælp.
Jeg synger af hjertens lyst, men jeg har ikke meget stemme tilbage, så tusind tak.
De kører i sløjfe, så sig til, når du er klar.
-Det, du lige gjorde… -Jeg ved det.
Vi har 104 koncerter på denne turné.
En stor del af mig siger, jeg skal være taknemmelig, og det er jeg.
Jeg er utrolig taknemmelig.
Jeg elsker de her koncerter. De er fantastiske, men…
Jeg vil også bare se film med mine forældre.
-Skørt. -Pynter du juletræ?
Ja, jeg pynter dit træ, men kun det.
Køre rundt i byen og ligge på en fodboldbane.
Og ryge en fed og kigge stjerner med vennerne og spise beef jerky.
Det er rigtig provins-tankegang.
Det er ligesom… Jeg synes, jeg savner det lidt nu.
Det er ret intenst for tiden.
Jeg tænker meget på det.
Hvis jeg fortæller verden, at jeg er normal,
holder de så op med at komme til koncerterne og lytte til musikken?
Holder al galskaben så op?
Så tænker jeg, at jeg nok ikke skal sige det, men bare fortsætte.
"Måske skal jeg lege Superman lidt længere."
Jeg har spillet.
Jeg skriver på Instagram.
"Livet er overvældende i dag. Jeg er lige her, lige nu. Det er smukt.
Det er så smukt.
Det er så smukt."
JEG FØLER MIG OVERVÆLDET I DAG. LIVET ER SÅ SMUKT. TAK.
Det var alt.
RIO DE JANEIRO, BRASILIEN
Jeg har prøvet at finde årsagen, siden det begyndte.
Jeg har en masse forskellige måder…
Folk spørger, hvorfor det sker, og jeg har en masse logiske svar,
men ingen af dem er tilfredsstillende.
Jeg varmer konstant op og tjekker min stemme af frygt for…
…at jeg en dag skal synge, og så sker der ikke noget.
Åbn lidt bag i halsen og tag en dyb indånding.
Rigtig løs og åben.
-Hvad laver de? -De løber, fordi de ser andre løbe.
Koncerten går jo helt amok.
-De skriger. -Gad vide, om bandet er derude?
Måske var det mit Instagram-foto af solnedgangen.
Det betyder ikke, jeg er der.
-Hej. -Det har været en skøn oplevelse.
Du godeste!
-Jeg kan ikke tale. -Fint nok.
Rart at møde dig.
Ja.
Det får mig til at føle mig forbundet med dig og folk omkring mig,
og jeg er bare så taknemmelig, og jeg…
Du godeste.
-Foto? -Ja.
Når man ankommer til et hotel i et fremmed land,
og der står 1000 mennesker og venter udenfor…
Uanset hvor mange gange man oplever det, så føles det…
…som en drøm.
Jeg tror aldrig, det vil føles normalt.
Gad vide, om det skal føles normalt.
Mange tak.
Mange tak!
Tak, Shawn! Jeg elsker dig!
SÃO PAULO, BRASILIEN TURNÉENS 95. KONCERT
Hvad så, gutter? Vi er i Brasilien på sidste etape af turnéen.
Jeg vågnede og følte mig…
…ret syg i dag.
Dagen før to stadionkoncerter i São Paulo.
Men ved I hvad? Det er helt i orden, for…
…jeg så Kobe Bryant på YouTube, så jeg har det fint.
-Mit højre stemmebånd er altså hævet? -Ja, det er hævet.
Jeg spørger bare. Men der er stadig kraft i det?
-Ja. -Jeg skal bare give det ro.
Ja.
Mange tak.
-Hej, hvordan går det? -Det går.
Lyt lige engang til det her.
Jeg ved ikke. Det gør mig meget nervøs.
-Hvad er klokken nu? -15.30.
-Og hvad tid skal du på? -20.30.
Det synes jeg ikke er en god idé.
Vi går lige ind til Cez,
så du kan orientere ham, baseret på…
Du baserer det på min stemme.
Baseret på din stemme bør du ikke tale.
Jeg er bange for, du gør skade på dig selv.
-Kan du høre mig? -Ja.
Hej.
Ja, vi havde Nasseri med på FaceTime, mens vi talte med den anden læge.
Så han så samtlige videoer og hele omfanget. Alt var via ham.
Ja, jeg stoler fuldstændig på det, du siger, og jeg er enig.
Ja. Sandheden kommer frem i sangen. Ja, helt sikkert.
Enten er den der eller ej.
Jamen hvis du siger, det er skadeligt at varme op nu, så gør vi ikke det.
Alt i orden. Tak, Eric.
Fint, hej.
Du skal vide, at jeg er bevidst om, at vi stadig mangler 11 koncerter.
Og hvis vi bare presser på med den her koncert, kan det gå ud over resten.
-Så det er vi nødt til at overveje. -Ja, hele koncertplanen.
Dr. Nasseri, det er Cez igen. Eric deltager i samtalen,
og Shawn og jeg er her også.
-Så Shawn, er der nogen bedring? -Næ.
-Og der er fem timer til koncerten, Cez? -Ja, dørene åbner om en halv time.
-Om en halv time? Hvorfor så tidligt? -Fordi det er et stadion.
Ja.
Jeg siger bare, at man har set folk, der hævdede,
de bare ville kæmpe sig igennem det,
og det resulterede i blødninger, der krævede operation.
Jeg ved, det er en overvældende tanke at skulle aflyse,
men nu siger jeg det altså lige ud.
Du har ingen stemme, og der er 11 koncerter tilbage.
Hvis du gennemfører en stadionkoncert, går det ud over de næste 11 koncerter.
-Ja. -Hvad siger Shawn?
Jeg er ikke i stand til at træffe beslutninger.
Han er overvældet.
Og for at være helt klar på den, siger I begge,
at vi skal aflyse, ikke?
-Det er der enighed om. -Godt.
Vi vender det lige herfra.
Vi orienterer jer om den endelige beslutning og opdaterer jer.
-Fint. -Godt. Tak, gutter.
Hej.
Vi ses om lidt.
Den er aflyst!
"Mit hjerte bløder, men lægerne siger, at hvis jeg går på i aften,
risikerer jeg at skade min stemme i lang tid.
Jeg elsker jer og undskylder af hele mit hjerte.
Gid, jeg kunne optræde.
Jeg lover at gøre det godt igen, næste gang jeg er i Sydamerika."
-Mor. -Det er jeg ked af, skat.
Det var fantastisk i aftes. Og der så de dig. Det var ikke sådan…
…at du ikke har været der. De har jo oplevet det.
Det er jo ikke, fordi du ikke kom.
Du sagde, du havde mistet stemmen, men du sagde ikke, det var alvorligt.
Det skal nok gå. Det er ikke verdens ende.
Træk vejret.
-Ja. -Der er jo ikke din skyld.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker dig endnu mere.
Du skal nok komme igennem det.
Sådan er det.
Dine fans skal nok forstå det.
Du må jo hvile din stemme. Jeg vidste ikke, det var så slemt.
Det er hårdt at indse, der ikke er noget at gøre, for der venter 40.000 udenfor.
Man føler bare…
…den største knude i maven.
Forandringer sker rigtig hurtigt.
Da vi ankom til hotellet, gik jeg op på værelset,
og jeg var helt knust.
Men så hørte jeg sang udenfor.
Og da jeg åbnede vinduet, var der 2000 mennesker, der sang på gaden.
Det var bare så smukt.
Lige der tænkte jeg: "Hvor er…
Hvor er det utroligt, at folk er så søde." Hvor er det bare smukt
Jeg var oprørt.
Jeg sad på stadion og vidste, jeg var årsagen til det store sammenbrud.
Det sværeste er følelsen af at have svigtet dem.
I de næste ti år vil der være fuldt drøn på alt, hvad jeg gør.
Det er som en idrætsmand, der er på toppen.
Jeg må bare blive ved.
CARMEL, CALIFORNIEN SIDSTE INDSPILNINGER AF WONDER
Turnéens intensitet fik mig til
at ønske at vende tingene på hovedet og blive mere positiv.
Og jeg skriver mere om angst som…
…en følgesvend, jeg må leve med og mindre som en fjende, jeg må modstå.
Kan den fordobles?
-Ja, det lyder godt. -Fedt nok.
Jeg glæder mig til at synge dem på turné.
Alt det her er så velegnet til at spille.
Jeg vil have en til JUNO indover.
Den skal ligge bagved.
Og så en tredje, der ligesom bruser lidt op.
Når man går i studiet, ved man ikke, hvad der sker.
Man må se, hvad der sker.
Bare en lille ting i baggrunden.
-Mærkede du den lille ting? -Pausen? Ja.
Så er den klar.
Hvordan lyder hornene lige nu?
MEXICO CITY, MEXICO TURNÉENS SIDSTE KONCERT
-Samles vi altid sådan? -Ja.
Fedt.
-Fede tider. -Sidste koncert.
-Det er vores sidste koncert. -Og der er udsolgt.
Udsolgt, skat.
Hvorfor ser du så sej ud?
-Hvordan går det? -Fint!
-Hej. -Kører det?
-Hvad så? -Er mor på FaceTime? Hej, mor!
Jeg vender den lige.
Vi spillede 105 koncerter. Turnéen har varet det sidste år.
Det er bittersødt.
Det er mere sødt end bittert.
Det gør mig så glad, når jeg ankommer til koncertstedet,
og der er gået flere uger, og så ser jeg Manny-skiltet, og så ved jeg, han kommer.
En storm truer
Selve mit liv i dag
Hvis jeg ikke kommer i ly
Ja, så forsvinder jeg helt
Krig, børn
Kun et skud herfra
-Hej. -Hej.
Hen mod slutningen indser jeg, at det her er noget, jeg vil lave resten af livet.
Tænk at afslutte et utrolig intenst år…
…for blot at ville begynde forfra?
Jeg ville ønske, at jeg havde noget dybt at sige her på falderebet, men altså…
Sandheden er jo…
Man går på scenen og ser sig om og tænker…
"Jeg er bare en fyr, der elsker musik."
Giv så slip."
Syng så!
Vi ses næste gang! Tak, fordi vi måtte komme!
Den skal indspilles.
Tekster af: Martin Rendtorff