Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אתה עולה לראשונה לבמה, האגו מגיע במהירות,‬
‫והוא אומר, "אל תפשל,‬
‫כי אתה הגבר.‬
‫כולם אומרים שאתה הגבר, אז אל תפשל".‬
‫אז אתה מגיע למיקרופון,‬ ‫ומזייף בתו הראשון, תמיד.‬
‫ואחרי כ־30 שניות, אתה אומר…‬
‫"כן, אני סתם בחור ואני אוהב מוזיקה",‬
‫וכל הגוף שלך משתחרר.‬
‫אני פשוט משחרר ומסתכל סביב, וכזה…‬
‫"פשוט תעשה את זה.‬
‫שחרר את האגו.‬
‫הגיע הזמן להיכנע".‬
‫- סרט תיעודי מקורי של NETFLIX -‬
‫- סאו פאולו, ברזיל -‬
‫מאז שהייתי בן 10 בערך,‬
‫רציתי להיות טוב בדברים בצורה אובססיבית…‬
‫עד שהערך העצמי שלי מבוסס על מה שאני עושה,‬
‫וזה יכול להוביל למקום אפל.‬
‫הקול שלי הגיע לנקודת שבירה‬ ‫בסוף סיבוב ההופעות הזה,‬
‫ואני משתמש בטלפון שלי כדי לדבר.‬
‫אתמול בלילה הזכיר לי…‬
‫שאני לא בלתי מנוצח.‬
‫- שלושה חודשים קודם לכן -‬
‫- ברוקלין, ניו יורק‬ ‫הופעה 72 בסיבוב ההופעות -‬
‫שירו!‬
‫יותר חזק!‬
‫תצרחו!‬
‫לא משנה כמה אהיה מהיר,‬ ‫אל תפסיקו למחוא כפיים, טוב?‬
‫הנה מתחילים! תמחאו כפיים! תמחאו!‬
‫יותר מהר!‬
‫עבודה טובה.‬ ‫-תודה, אחי.‬
‫זה היה לילה ממש טוב.‬ ‫-כן.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-קדימה. בואו ניסע.‬
‫יש לך כניסה מבחוץ.‬
‫לא סיימתי עם זה.‬
‫אתה תפנה שמאלה כשתצא‬
‫ותעבור דרך האורות.‬
‫תודה.‬ ‫-ביי! אני אוהבת אותך!‬
‫אני אוהבת אותך! אני אוהבת…‬
‫שים עין…‬ ‫אני לא רואה את המסך של המצלמה הזו.‬
‫אז שים עין על ההקלטה.‬
‫היי, קז, ג'וסלין תבוא…‬
‫אמרתי לה לבוא ב־11:50.‬
‫בסדר.‬
‫אז הדבר הזה שאתה מתחיל לעשות בחדר השינה,‬
‫מפרסם ב"ויין" בשביל הכיף.‬
‫קשה להגן על הדבר הטהור שהתחיל את הכול?‬
‫קדימה, שון, בוא נלך, מותק!‬ ‫הגיע הזמן להיכנס!‬
‫קום.‬
‫בתור ילד, כשאתה מסתכל על מישהו וכזה,‬ ‫"זה החלום שלי".‬
‫ומישהו אומר, "זה חלום מטופש".‬
‫אתה כזה, "כן, זה חלום מטופש".‬
‫כשהתחלתי ללמוד בבית הספר,‬
‫גברת פרקר, היא הייתה המורה למוזיקה,‬
‫ואמרתי לה, "אני רוצה להיות זמר.‬
‫אני רוצה להיות אמן", מבין?‬
‫והיא לא היססה להאמין לי.‬
‫ההורים שלי, החברים שלי,‬
‫אף אחד לא הסתכל עליי ואמר, "אתה משוגע".‬
‫כולם היו כזה, "לך על זה".‬
‫- טורונטו, אונטריו‬ ‫הופעה ראשונה, גיל 15 -‬
‫הוא משתפר כל הזמן!‬
‫עם עוד תרגול כמו שהוא מקבל…‬
‫היי.‬
‫אוהבים אותך, שון מנדס.‬ ‫-אני מתרגש.‬
‫זה יותר גדול משחשבתי.‬
‫- קולו של מני‬ ‫אבא של שון -‬
‫גם אני חשבתי כך.‬
‫שומעים את זה?‬ ‫-לא, כלום.‬
‫מאבטח. לא יודע אם הוא אוהב להצטלם,‬ ‫אבל הוא אומר שלום.‬
‫היי.‬ ‫-אפשר לצלם אותו.‬
‫זה לא זז לשום מקום.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, אימא?‬
‫- קרן‬ ‫אימא של שון -‬
‫מה דעתך עכשיו?‬
‫זה מטורף.‬
‫אפילו לשירותים הוא צריך ללכת עם מאבטח.‬
‫אלוהים!‬
‫אני אוהבת אותך!‬
‫ראית את זה?‬
‫"אני אוהבת אותך."‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫אתה לחוץ או מה?‬
‫אני לחוץ עכשיו. עד עכשיו לא הייתי לחוץ.‬
‫אפשר לחזור לשם?‬
‫- אליה‬ ‫אחותו של שון -‬
‫חכי, תישארי איתי.‬
‫מחיאות כפיים לשון מנדס!‬
‫יש פה מישהו שהגיע מחוץ לאונטריו?‬
‫מאיפה אתם?‬
‫מישיגן.‬ ‫-מישיגן!‬
‫אלוהים…‬
‫מטורף!‬
‫אני חושב ששמעתי את "סיי סומת'ינג"‬ ‫מאת א גרייט ביג וורלד בפעם הראשונה,‬
‫- אנדרו גרטלר‬ ‫אמרגן -‬
‫והייתי כזה, "וואו, זה שיר מעולה".‬ ‫גיגלתי אותו…‬
‫ואחת התוצאות הראשונות‬ ‫הייתה הקאבר של שון לשיר.‬
‫פשוט הופתעתי קצת.‬ ‫זה היה כזה, "זה ממש מדהים".‬
‫יצרתי קשר ודיברנו בפייס־טיים‬ ‫עם שון ועם אימא שלו.‬
‫באופן מיידי, שון התחיל להפציץ אותנו בשאלות‬
‫לגבי הצורה שבה עובדים עסקי המוזיקה,‬ ‫למה הוא עשוי להזדקק לאמרגן.‬
‫אמרתי להם, הייתי כן, כזה,‬
‫"תראו, אני לא יודע הכול, אבל אני אשב פה‬
‫ואקדיש כל דקה מזמני‬ ‫כדי להבין את זה ביחד איתכם".‬
‫תמיד אמרתי לו,‬
‫"אני צריך להשיג להקה כי אני אשמע רע לבד".‬
‫והוא היה כזה,‬ ‫"לא. תעלה על הבמה, רק אתה והגיטרה".‬
‫הביטחון העצמי שלי התבסס‬
‫על השנים הראשונות של ההופעות רק עם הגיטרה.‬
‫עברתי מחדר שינה קטן בפיקרינג‬
‫לנגינה בפני אלפי אנשים תוך כמה שנים.‬
‫- בולוניה – #11 -‬
‫- אוסלו -‬
‫זה נראה ממש מגניב.‬
‫ככה זה מרגיש לצלם סרט תיעודי.‬
‫הנה מתחילים.‬
‫אני לא מוכן לתת את זה לסקוט.‬
‫הוא עוד לא הגיע.‬
‫זה נובע מהפעם שפגשתי אותו,‬ ‫והוא לבש זוג משקפי שמש מגניבים.‬
‫כזה, "אם יהיה לך סינגל במקום הראשון,‬ ‫תקבל את המשקפיים".‬
‫והדבר הראשון שפרסמנו יחד‬ ‫היה במקום הראשון.‬
‫זה זקוק למנגינה.‬
‫כן, זה פשוט כזה…‬
‫- סקוט האריס‬ ‫שותף לכתיבה -‬
‫איך זה?‬
‫הבנת?‬
‫בחדר שלי יש משהו קטן‬
‫שכתוב עליו מספר ההופעה ואיפה אנחנו.‬
‫אנחנו בהופעה השמינית, קופנהגן,‬
‫- קלן, גרמניה‬ ‫הופעה 8 בסיבוב ההופעות -‬
‫וזה גרם לי לחשוב שאנחנו לא קרובים ל־100.‬
‫אנחנו בקלן.‬
‫וגם כתוב קלן, לא קופנהגן. אנחנו בקלן.‬
‫היה כתוב קלן.‬
‫למעשה, אולי היה כתוב קופנהגן.‬
‫אבל אני רוצה שנזכור כל לילה שזה ממש מיוחד.‬
‫אני אגיד את זה, זה יעצבן,‬
‫אבל זה באמת מיוחד.‬ ‫מה שאנחנו עושים זה קסום,‬
‫וכל מי ששם צופה בזה בפעם הראשונה,‬
‫בכל פעם.‬
‫לא משנה אם זו הופעה מספר אחת או 99.‬ ‫-נכון.‬
‫הם רואים אותה בפעם הראשונה,‬ ‫וזה מיוחד, אז תודה. קדימה.‬
‫יפהפה.‬ ‫-קדימה.‬
‫כולם לקפוץ!‬
‫נהגתי להסתכל על כל כך הרבה מהאלילים שלי‬ ‫וכזה, "איך תוכל להיות כזה?‬
‫הם נולדו אגדיים".‬
‫זאת פשוט לא האמת.‬
‫אנשים כזה,‬ ‫"מה היית עושה אם זה לא היה קורה לך?"‬
‫השאלה מבלבלת אותי,‬
‫כי אני מרגיש שזה מה שהייתי עושה.‬
‫בחלק של השאלות והתשובות אתמול,‬
‫ילדה אחת שאלה,‬ ‫"איך אהפוך לכותבת שירים כמוך?"‬
‫והייתי אומר את זה לאבא שלי,‬ ‫"אני רוצה להיות כותב שירים".‬
‫הוא אמר, "אתה יכול לכתוב?"‬ ‫"לא יודע". והוא אמר, "לך לכתוב שיר".‬
‫ישבתי בחדר שלי‬ ‫וניגנתי בגיטרה במשך שבע שעות,‬
‫הידיים דיממו, המשכתי לנגן והשתפרתי,‬
‫ואימונים, ולא כולם צריכים להיות‬ ‫כמו ספורטאים אולימפיים לגבי זה.‬
‫אמרתי לה את זה. כזה,‬ ‫"תפסיקי לשבת פה ולחשוב על זה.‬
‫את כותבת שירים. עכשיו לכי תכתבי שירים".‬
‫לא שומעים שיר עם מילים כמו,‬ ‫"את טובה מכדי להיות אמיתית.‬
‫לא יכול להסיר עיניים ממך".‬ ‫-כן.‬
‫אפילו החצוצרות…‬
‫כל החצוצרות האלה ממש מגניבות, נכון?‬
‫זה מרגיש גרנדיוזי.‬
‫יש משהו שאני חושב עליו לגבי האלבום הבא.‬
‫משהו כזה, כמו…‬
‫הרגשה, שנמצאת מסביב, כמו מנת יתר של אהבה.‬
‫- ריינבק, ניו יורק‬ ‫הקלטות ראשונות של "וונדר" -‬
‫או כזה, "סופר אחורה מ־100‬
‫כדי להירדם יותר מהר", עניין כזה?‬
‫זה מגניב.‬ ‫-כן.‬
‫אני הרגשתי כמו…‬
‫אהבתי את ההד אחרי "שלום, שלום".‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫כל שעליי לעשות…‬
‫כן.‬
‫הרבה יותר טוב בלי…‬
‫כן. זה יותר טוב.‬
‫שוב.‬
‫ג'ורג', תדגיש את "אעצום עיניים".‬
‫זה די מגניב.‬
‫היא שוכרת דירה בווסט וילג',‬ ‫אז אנחנו שוהים שם,‬
‫ושנינו מתעוררים בבוקר וכזה, "זה דפוק",‬
‫ואנחנו צריכים להתעורר‬ ‫ולהיכנס לרכבים נפרדים‬
‫כדי לנסוע לאותו מקום.‬
‫כן.‬ ‫-זה די מגניב.‬
‫אני כזה, "אצא ב־8:30".‬ ‫היא כזה, "גם אני". ואני, "בסדר".‬
‫זה כמעט כמו לקבל טעימה של חיים רגילים‬
‫בדרך הכי פחות רגילה.‬
‫לבשתי את הבגדים שלי‬ ‫ורצתי לבית קפה בשביל אמריקנו,‬
‫ואז אתם הגעתם‬ ‫ואני כזה, "טוב. הולכים לעבוד".‬
‫- ניוארק, ניו ג'רזי‬ ‫טקס פרסי הווידאו־קליפים של MTV לשנת 2019 -‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב, מה שלומך, גבר?‬
‫ואז הולכים מכאן.‬ ‫-כשאני פונה לכאן, מה לעשות עם היד?‬
‫בום. היד הזאת, כשאת פונה…‬ ‫את פונה לפה ובום.‬
‫ומסתכלת אחורה…‬ ‫-מעולה.‬
‫- קמילה קביו -‬
‫אז…‬ ‫-טוב, הבנתי.‬
‫את הולכת לצד השני.‬ ‫-לא.‬
‫כל המשקל שלך פה.‬ ‫-כן.‬
‫ואת מודעת לקצה החיצוני…?‬
‫הצד הזה?‬
‫כן, רק תוודא…‬
‫טוב. זה מאוד נעים.‬
‫מאוד נעים.‬ ‫-כן.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אתה יודע את זה?‬ ‫-אני יודע.‬
‫טוב, כולם, אנחנו מוכנים.‬ ‫למקומות. בואו נתחיל בחזרה, בבקשה.‬
‫אנחנו מוכנים להתחיל כשאתם מוכנים.‬
‫קמילה הייתה בפיפת' הרמוני ושנינו פתחנו.‬
‫סיבוב ההופעות הראשון שלי.‬
‫היא הופיעה אחריי.‬
‫הייתי הראשון בהרכב,‬
‫עם הסט הכי קצר, ואז הן עלו.‬
‫לפני חמש שנים.‬
‫הוא היה כל כך…‬
‫סופר ממוקד במה שהוא עשה.‬
‫לא ראיתי אותו בכל הסיבוב.‬
‫הוא כל הזמן נכנס ויצא מהאוטובוס,‬ ‫ניגן בגיטרה, כתב שירים עם ג'ף.‬
‫חשבתי שהוא היה חמוד, אבל כזה,‬
‫"הוא עושה דברים אחרים, שיהיה".‬
‫ואז… אני מניחה שזה קרה‬ ‫לפני ארבע או חמש שנים.‬
‫היינו מאחורי הקלעים‬ ‫בהופעה של טיילור סוויפט.‬
‫הלכתי לחדר ההלבשה שלו להגיד שלום,‬
‫והתחלנו לכתוב שיר.‬
‫אחרי זה בילינו הרבה זמן זה עם זו‬
‫כי כתבנו שיר ביחד‬
‫ועשינו סיבוב הופעות "ג'ינגל בול" ביחד.‬
‫זה היה מתי שהסגה המזוינת באמת התחילה.‬
‫ממש חיבבתי אותו.‬
‫אני מניחה שהוא חיבב אותי, אבל…‬
‫אני לא ממש יודעת.‬
‫בארבע השנים האחרונות,‬
‫פשוט להיות חברים ולא להתראות לעתים קרובות‬
‫כדי להיות ביחד סוף סוף,‬
‫היא תמיד הייתה שם כדי לדאוג לי כאדם.‬
‫היא תומכת בי ולדעתי בשביל זה יש בני זוג.‬
‫היינו בניו יורק,‬ ‫והשמיעו את השיר שלי ברדיו או משהו,‬
‫ואז התגלתה העובדה שהוא עליה.‬
‫אני כזה, "כן, הוא עלייך. הכול עלייך.‬
‫הם תמיד היו עלייך".‬
‫היא אמרה, "מה זאת אומרת?"‬ ‫אני כזה, "כולם עלייך.‬
‫כל שיר שאי פעם כתבתי".‬
‫ואני חורז בשירים,‬ ‫"להתייחס אלייך יותר טוב", בכל השירים.‬
‫והיא כזה, "אלוהים". באמת לא היה לה מושג.‬
‫כל הזמן הזה חשבתי שהיא ידעה.‬
‫אני לא חושב שאצליח‬ ‫לכתוב שירים שיעשו עם זה צדק,‬
‫שיוכלו להעביר את הדברים ואת הרגשות איתה.‬
‫אני חושב שזה כמו מתי שרואים ירח או כוכבים‬
‫ומנסים לצלם אותם עם האייפון,‬
‫וזה פשוט לא מצליח, זה לא נראה טוב.‬
‫ואתה כזה, "לא אמורים לתפוס את זה".‬
‫מבין?‬
‫זה אמור להיות רק בשבילנו.‬
‫רוצה לעשות זאת שוב לכיף?‬ ‫-כן.‬
‫אבל תעשה דברים כאלה. תנגן כדי להשתחרר.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, יופי.‬
‫בוא נשיר עוד שיר.‬
‫איזה שיר יש בשביל הכיף?‬ ‫כל שיר חוץ מהשירים שלנו.‬
‫מעולה!‬
‫שון, תסתכל לפה בשבילי. שון!‬
‫שון, לפה!‬
‫שון, עוד אחת פה.‬
‫אלוהים!‬
‫זה מטורף!‬
‫זה היה מטורף!‬
‫זה היה שטיח אדום ממש רגוע.‬
‫אני רציני.‬
‫זה היה רגוע?‬
‫זה היה רגוע. כן.‬
‫רגע, הנעל שלי!‬
‫אוי, לא!‬
‫הנעל שלי.‬
‫יש דרך נכונה לעשות את זה?‬
‫בדיוק, אבל צריך לקשור קשר כפול.‬
‫מי מוכן?‬
‫אפשר לקבל מים?‬
‫קדימה, הגיע הזמן, בואו נלך.‬
‫באותו רגע בזמן, במהלך הקיץ‬ ‫של איך שלא תרצו לקרוא לקיץ הזה,‬
‫במהלך "סניוריטה" ו"איף איי קנט הב יו"…‬
‫קמילה ואני שהינו בדירה בניו יורק,‬
‫לבד בפעם הראשונה…‬
‫והכנו חביתות וניסינו להבין‬ ‫איך להשתמש במכונת הקפה.‬
‫דברים רגילים, מבין?‬
‫זה ממש מגניב, פשוט להיות בחור בן 21.‬
‫והתבגרות…‬
‫זה קורה גם לי.‬
‫מחיאות כפיים לשון מנדס!‬
‫קמילה קביו, חבר'ה!‬
‫- טורונטו, אונטריו -‬
‫אני לחוץ.‬
‫כן, אני מרגיש חרד לחזור הביתה עכשיו.‬
‫כמה זמן עבר?‬
‫שלושה וחצי חודשים.‬
‫זה הרבה זמן.‬
‫אני מתרגש להיות בחופש כמה ימים‬ ‫ולבלות עם חברים ומשפחה.‬
‫כן. אני ממש מתרגש.‬
‫- בריאן קרייגן‬ ‫חבר ילדות -‬
‫יש לי מזל שיש לי חבר כמו בריאן.‬
‫הוא אוהב אותם בכל מקרה.‬
‫הוא עובד קשה כדי להשאיר אותי בעולם האמיתי.‬
‫אם היו לנו קלפי פיפ"א, כנראה היה לך…‬
‫רייטינג גבוה.‬
‫לך כנראה היה ציון 76, לי היה 82.‬
‫אין סיכוי.‬
‫הייתי מדורג 93, אתה היית מדורג 87.‬
‫באיזה מקום רונאלדו?‬
‫רונאלדו? אני חושב שרונאלדו במקום 94.‬
‫כן, אני 93.‬
‫בלעדיו, לא יודע, כנראה שהייתי די משוגע.‬
‫תוכל להתאים את עצמך לטון שלי?‬
‫"כן"‬
‫הוא מחבר אותי לחברים מהבית.‬
‫אני כנראה קרוב יותר‬ ‫לחברי מהבית כעת יותר מתמיד.‬
‫כולם תמכו בי‬
‫מהפעם הראשונה ש"לייף אוף דה פארטי" יצא,‬
‫ועכשיו אנחנו פה ביחד.‬
‫אני רוצה שהם יסתכלו ויהיו גאים בזה…‬
‫ויהיו כזה, "זה שלנו בדיוק כמו שזה שלו".‬
‫תראו, חבר'ה, הצלחנו.‬
‫כמה יפה זה?‬
‫טוב, חדר שינה. היית טוב אליי. תודה.‬
‫נתראה בפעם הבאה.‬
‫תודה לאל שאני עוזב אותך.‬
‫שתי גיטרות.‬
‫בוא נלך, אחי.‬
‫טוב לראות אותך, גבר.‬
‫טוב לראות אותך. ברוך שובך.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה תותח!‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫נראה לי שזה לא נעול כבר שלושה חודשים.‬
‫בואו נלך.‬
‫ברוכים הבאים לביתי הנעים! יש פה ריח מעולה.‬
‫טוב, הכול נראה בסדר.‬
‫איך החדר שלך, בריאן? נראה בסדר?‬
‫הכול טוב.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫אזעקה!‬
‫וואו, החרא הכי גרוע.‬
‫הוא לא היה בבית מלא זמן.‬
‫הנוף הזה הוא הנוף הכי יפה שראיתי בטורונטו.‬
‫חוץ מהבניין המגעיל הזה. מה זה?‬
‫אלוהים, הם בונים קניון או משהו.‬
‫זה די מגניב, מה? רוג'רס סנטר?‬
‫אתה גר מול מגרש החנייה.‬
‫אני רואה את רוג'נרס סנטר מהדירה.‬
‫אני רואה אותו מחדר השינה‬
‫כשאני מתעורר בבוקר.‬
‫זה קצת מטורף לחשוב שאני מופיע שם.‬
‫לעזאזל.‬
‫שלום, אימא.‬
‫איך הולך?‬ ‫-טוב, אנחנו בדרך לעיר.‬
‫טוב, אני רק מנסה… כי דיברתי עם איימי,‬
‫המתאמת באה בעקבותיך, אבל היא לא בטוחה‬
‫אם אתה נוסע לוויטבי להביא את אליה.‬
‫אני בדרך אליה. אגיע בעוד חצי שעה.‬
‫טוב, מותק. נתראה בקרוב.‬
‫מה קורה?‬
‫היי.‬
‫הבת שלי מעריצה גדולה שלך.‬
‫רוצה להפוך את זה למצב סלפי?‬
‫תמסור לבת שלך ד"ש.‬
‫תגיד שלום? קוראים לה ברינה.‬ ‫-ברינה, אני אוהב אותך.‬
‫תודה, ידידי.‬ ‫-כן, גבר.‬
‫אהבה קנדית.‬
‫שלום.‬
‫היה לך יום לימודים ראשון היום.‬ ‫-כן.‬
‫לכן את בתלבושת.‬
‫אני אוהבת ללבוש את זה כל הזמן.‬ ‫-פשוט לא חשבתי על זה.‬
‫תראה את החרא הזה.‬
‫גבר, זה המגרש שלנו.‬
‫בריאן ואני טיפסנו על זה עד הסוף.‬
‫נשבע באלוהים.‬
‫הוא סיפר לך?‬
‫זה השטח שלנו, גבר. השטח שעליו דיברנו.‬
‫זה המקום שבו גדלנו.‬
‫לכן אנחנו מדברים על פיקרינג באובססיביות.‬
‫תראה את זה.‬
‫היי.‬ ‫-תראה, הבאתי את טייני לשטח שלנו, אחי.‬
‫לא! מה?‬
‫וואו.‬
‫איך זה?‬
‫זה מעולה, גבר.‬
‫גבר, הייתי צריך לבוא.‬ ‫-אני יודע.‬
‫וואו, נראה מדהים.‬
‫אין על זה.‬ ‫-אחי, מדהים כאן כרגע.‬
‫כשהוא התחיל לשיר, בכנות, הוא לא היה מעולה.‬ ‫הייתי כזה, "שיהיה. נראה לאן זה ילך".‬
‫היה רעש תמידי בבית שלי. כל כך מעצבן.‬
‫זה היה נורא.‬
‫שאלתי אותו‬ ‫אם הוא רוצה להיות מפורסם יום אחד,‬
‫והוא דחה את הרעיון ממש מהר.‬
‫הוא היה כזה, "לא,‬ ‫אני לא רוצה להיות מפורסם. זה נשמע נורא".‬
‫לא יודעת אם הוא זוכר,‬ ‫אבל אני זוכרת את זה כמו אתמול.‬
‫אני זוכרת ששאלתי אותך כשהתחלת לשיר‬
‫אם רצית להיות מפורסם,‬
‫ואתה נגעלת מהרעיון.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫היית כזה, "לא, לעולם לא ארצה להיות מפורסם,‬
‫סגנון החיים הזה…"‬
‫כן. כנראה.‬ ‫-אני זוכרת שאמרת את זה.‬
‫היית אומר את זה המון, מן הסתם השתפרת,‬
‫והתחילו לשים לב אליך,‬ ‫אז אמרתי, "טוב, אולי תהיה מפורסם".‬
‫ואתה היית כזה,‬
‫"לא רוצה להתפרסם".‬ ‫-אני לא זוכר.‬
‫אני זוכרת. דיברנו על זה כל הזמן במשרד.‬
‫טוב, ברור ששיניתי את דעתי.‬
‫נהגתי…‬
‫הדלת הזאת...‬
‫היינו מסיימים ללמוד…‬
‫וכולם היו באים מהר‬
‫ומבלים בחוץ על הדבר הזה בימי שישי.‬
‫מאתיים אנשים הסתובבו כאן,‬
‫ניסו לתכנן תוכנית ליום שישי. זה היה מעולה.‬
‫באמת? אנחנו לא עושים את זה.‬ ‫-כולם עשו את זה.‬
‫ברוכים הבאים הביתה.‬
‫יש לי שיעורי בית.‬
‫חבר'ה, ברוכים הבאים.‬
‫זה הבית שלי!‬
‫אלוהים.‬
‫כל כך טיפשי.‬
‫זה השלט הכי גדול בעולם.‬
‫הייתי בכל חדר שינה,‬ ‫אבל זה חדר השינה שלי. ברוכים הבאים.‬
‫זה החדר שבו הקלטתי את כל סרטוני ה"ויין".‬
‫הוא די קטן, נכון?‬
‫זהו זה, אחי.‬
‫הכרית הזאת… לעזאזל.‬
‫הן מריחות טוב.‬
‫וואו. זה היה ממש מהמם.‬
‫אימא, אני מרגיש שאני גר פה שוב.‬
‫הוא בא לכאן רק לאכול.‬
‫לא נכון.‬
‫כן, נכון.‬ ‫-מה זה?‬
‫בכל פעם שאתה נכנס, אתה רעב.‬
‫תראי את זה. תראי את הסוודר.‬
‫זאת קמילה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫זו החברה שלי. את יודעת עליה?‬
‫לא, אני לא יודעת, שון.‬
‫אתה מרוויח יותר מכולנו,‬ ‫ואתה בא לפה לאכול בחינם?‬
‫כן.‬
‫לעולם לא אפסיק.‬
‫היי, חבר.‬
‫- מני‬ ‫אבא של שון -‬
‫יודע מה מטורף? זה הכי הרבה זמן‬
‫שביליתי בבית בשנה האחרונה, כנראה.‬
‫בשלושת הימים האחרונים, נכון?‬
‫בוודאות.‬ ‫-כשהוא בא, אני מנסה לגרום לו להישאר.‬
‫וממש הצלחת להירגע.‬
‫כן.‬ ‫-בדרך כלל הוא אוכל, וכזה,‬
‫"אני לא נשאר הרבה, אימא".‬ ‫לפעמים הוא רואה סרט איתנו. זה הכול.‬
‫הוא נשאר בחג המולד.‬
‫הוא נשאר בערב חג המולד‬ ‫כי הוא מחכה לסנטה עם אליה.‬
‫נכון.‬
‫ואז הם מתעוררים בבוקר,‬ ‫וסנטה קלאוס השאיר מתנות מתחת לעץ.‬
‫נכון?‬ ‫-היא לא עוזבת את זה.‬
‫לא.‬ ‫-סנטה קלאוס הוא אמיתי.‬
‫כן.‬ ‫-נכון?‬
‫רק אם תאמין בזה.‬ ‫-אני מאמין.‬
‫כן, זהו זה.‬
‫הלכת לאצטדיון היום?‬
‫לא, הלכתי אתמול.‬
‫המקום גדול, נכון?‬ ‫-עצום.‬
‫אני לא רוצה לראות כלום עד שאכנס לשם מחר.‬
‫אני אהיה שם מחר.‬
‫באיזו שעה?‬ ‫-כנראה בסביבות הצהריים.‬
‫צהריים?‬ ‫-בזמן הקייטרינג, לכן אהיה שם.‬
‫יופי. בחור חכם.‬
‫גם זה מיוחד.‬
‫כן.‬ ‫-כתבתי את זה מאחורי הקלעים.‬
‫בלי מילים.‬
‫זה נשמע כמו תזמורת גן עדן‬ ‫והתופים המסיביים, ואז זה…‬
‫ואז ממש בשקט, הקול שלי כזה…‬
‫המכונית נוהגת בעצמה.‬
‫אתמול צפינו בסרטונים שלנו‬ ‫מהתקופה שהיינו בני 16.‬
‫שנינו ממש שקענו בזה,‬
‫והסתכלנו אחד על השנייה‬ ‫וכזה, "אני לא מרגיש טוב".‬
‫כי ישר נזכרנו‬ ‫בתקופה חסרת הביטחון של גיל 15,‬
‫ופשוט הרגשתי,‬ ‫"וואו, היא ממש מבינה את ההרגשה הזאת".‬
‫הבטנו זה בזו וכזה,‬ ‫"אנחנו מרגישים מוזר, נכון?"‬
‫והיא כזה, "כן, נכון".‬
‫ואני כזה, "אני שמח שאת יודעת למה,‬
‫כי לא בטוח‬ ‫שהייתי יכול להסביר לאנשים אחרים".‬
‫נשמע כמו הלב שלך.‬
‫מרגיש כמו הלב שלי, כן.‬
‫עברתי שלב גדול שבו כתבתי את זה שוב ושוב.‬
‫"אני שולט במוחי עם הקול שלי."‬
‫"אני שר בלי מתח."‬
‫"קול החזה שלי חזק ובריא."‬
‫זה היה…‬
‫שבועיים לפני שהתחלנו למכור כרטיסים‬ ‫לרוג'רס סנטר, 24 בנובמבר, 2018.‬
‫כתבתי, "הנה מתחילים.‬ ‫אמכור את כל הכרטיסים לרוג'רס סנטר".‬
‫אני זוכר שהייתי בדירה הזאת.‬
‫וב־28 בנובמבר… ב־25, 2018.‬
‫וכתבת, "מכרתי…"‬ ‫-"מכרתי את כל הכרטיסים".‬
‫לכן זה עובד,‬ ‫כי כתבתי את זה ביומן ההגשמות שלי.‬
‫כן, הוא התמיד.‬ ‫-זה עניין של התמדה.‬
‫- רוג'רס סנטר, טורונטו, אונטריו‬ ‫הופעה 77 בסיבוב ההופעות -‬
‫עשית את הקטע שבו אתה…‬
‫לדעתי רוג'רס סנטר תמיד היה מטרה עבורי.‬
‫כי כשהתחלתי לנגן, הייתי עובר לידו כל יום‬
‫ואומר, "אני אנגן שם יום אחד".‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫כן, גבר!‬
‫אלוהים!‬
‫מה קורה?‬
‫אני אפילו לא יודע על מה להסתכל.‬
‫איפה הבמה?‬ ‫-ממש שם, אחי.‬
‫זה מטורף.‬
‫זה די גדול.‬
‫זה מטורף!‬
‫הבמה מרגישה קטנה.‬
‫הבמה נראית קטנה כאן?‬
‫הבמה מרגישה קטנה?‬
‫אני יודע שאי אפשר לשים במה חדשה, אבל…‬ ‫-אחי, תראה מה עשית.‬
‫אני יודע. נכנסתי ומיד כזה, "הבמה קטנה?"‬
‫בחייך, פשוט תספוג את זה.‬ ‫-זה מרגיש כמו עיר כאן.‬
‫- קז דארק‬ ‫מנהל סיבוב הופעות -‬
‫תראה את זה.‬
‫אני מסתכל על רוג'רס סנטר‬ ‫ובפעם הראשונה אני נלחץ, מבין?‬
‫אני הולך ברחוב ומוכר הקפה כזה,‬ ‫"אני בא להופעה מחר".‬
‫השוער בבניין שלי כזה, "אני בא להופעה מחר".‬
‫זה קטע משפחתי אמיתי.‬
‫זה לא…‬ ‫"אתה מנגן בהופעה הכי גדולה שלך אי פעם".‬
‫זה יותר כמו,‬ ‫"תראו כמה שזה מדהים. אנחנו בעיר הולדתו".‬
‫"יש כל כך הרבה אהבה מסביב."‬
‫"הוא מופיע."‬
‫ובמקרה, זה גם מתקיים‬ ‫באצטדיון הכי גדול במדינה.‬
‫אני מרגיש משוגע. מעולם לא הרגשתי ככה.‬
‫שירו איתי!‬
‫הנה מתחילים!‬
‫במשך כל השנה, וכמעט כל חייך,‬
‫זה מרגיש כאילו שציפית להופעה כזאת.‬
‫אתה עומד מול קהל של 50,000 איש,‬
‫וזה מרגיש סוריאליסטי לחלוטין.‬
‫זה כאילו שהרגליים שלך מרחפות.‬
‫זה סוג של קסם טהור מהתחלה ועד הסוף.‬
‫כולם ביחד, הנה מתחילים.‬
‫אני אוהב אתכם כל כך. תודה.‬
‫הרגשתי שהייתה‬ ‫תחושת אהבה אמיתית בחדר באותו לילה.‬
‫טורונטו,‬ ‫אני אוהב אתכם כל כך בכל לבי. תודה.‬
‫תודה רבה שאירחתם אותנו.‬
‫מני!‬
‫כל כך כעסתי. חשבתי שעזבתם.‬
‫אוי, שון!‬
‫אין דבר טוב יותר מההופעה הזו.‬
‫שון, אני כל כך גאה בך.‬
‫בכיתי הרבה.‬
‫שון!‬
‫תודה!‬
‫הייתי הולך על סט מלא עם מס' שתיים.‬ ‫נעכב אותם אם נצטרך.‬
‫זה בכל השיר.‬ ‫-כן.‬
‫מוזיקת הרקע כרגע…‬
‫מה שקורה לי כשאני בסיבוב הופעות‬ ‫זה שאני נהיה אובססיבי לאקורדים.‬
‫כל הזמן ניגנתי את זה.‬
‫משהו כזה.‬
‫כן.‬ ‫-לעבור מקול אחד להרמוניה,‬
‫אני כזה, "אני לא מסוגל".‬
‫בחייך.‬ ‫-אני צריכה לחזור על…‬
‫רוב הזמן אני צריך‬ ‫לנגן את החלק של הפסנתר לתוך השיר.‬
‫אולי אכנס איתכם לשם כי זה כיף.‬
‫עוד פעם. אני אלך להקשיב לשנייה.‬
‫כי יש לנו פונקציה נפרדת…‬
‫כן.‬
‫וחסר לנו…‬
‫מישהי עושה את התו הזה?‬
‫את?‬
‫כן.‬ ‫-את שקטה.‬
‫איפה את? נגביר אותך קצת.‬
‫כן, צריך את זה.‬
‫תמיד הרגשתי לחץ ליצור מוזיקה‬
‫יותר טובה מזו שיצרתי לפני.‬
‫הפעם אני מרגיש, אני בסטודיו…‬
‫אומר כזה, "טוב, מה שיהיה, יהיה".‬
‫אנחנו מקליטים, ג'ורג'?‬
‫לא רק שצריך לקבל חוסר שלמות,‬ ‫אלא לאמץ אותה לחיקך,‬
‫כי חוסר השלמות הזו באותו רגע‬ ‫היא מה שהופך לקסם ברגע הבא.‬
‫לא יודע מה עוד אוכל לעשות.‬
‫אולי אני עושה יותר מדי על הבמה.‬
‫אולי.‬
‫מבין?‬ ‫-אולי תירגע קצת.‬
‫גם הוספת עוד שיר.‬
‫שני שירים.‬
‫והמחרוזת ארוכה יותר.‬ ‫-כן.‬
‫אז אתה עובד קשה יותר.‬
‫לונדון, מה שלומכם?‬
‫- לונדון‬ ‫הופעה 26 בסיבוב ההופעות -‬
‫יפהפה!‬
‫אני כל כך מצטער, חבר'ה.‬ ‫הקול שלי נקטע המון הערב.‬
‫אזדקק לכל העזרה שלכם.‬
‫אני מבטיח לשיר מכל הלב,‬ ‫אבל יש לי רק מה שנשאר מהקול שלי,‬
‫אז תודה רבה.‬
‫הם מסתובבים.‬
‫תגיד לי כשתרצה ללכת.‬
‫מה שבדיוק עשית…‬ ‫-אני יודע, גבר.‬
‫אנחנו בהופעה ה־104 של סיבוב ההופעות, ו…‬
‫כרגע, חצי ממני כזה,‬
‫"תוודא שאתה אסיר תודה", כי זה נכון.‬ ‫בצורה הכי גדולה, אני ממש אסיר תודה.‬
‫אני אוהב את ההופעות האלה.‬ ‫ מעולם לא נהניתי יותר בחיי, אבל…‬
‫אני גם רוצה לבלות עם הוריי ולצפות בסרטים.‬
‫…מטורף.‬ ‫-תגדלי עץ בבית שלי?‬
‫כן. אגדל לך עץ, אבל זה הכול.‬
‫כן.‬ ‫-בבית הספר.‬
‫לנסוע בפרוורים ולשכב על מרגש כדורגל ו…‬
‫לעשן ג'וינט ולבהות בכוכבים עם חבריי‬
‫ולאכול בשר משומר.‬
‫אלה באמת מחשבות כאלה של עיירה קטנה.‬
‫אתה יודע, הדברים האלה…‬
‫אני חושב שאני מתגעגע לזה קצת עכשיו.‬
‫זה די אינטנסיבי כל הזמן.‬
‫אני חושב על זה הרבה.‬
‫אם אגיד לעולם שאני סתם בן אדם רגיל,‬
‫האם הם יפסיקו להגיע להופעות‬
‫ולהקשיב למוזיקה, והאם כל הטירוף ייפסק?‬
‫ואז אתה כזה, "אולי לא כדאי שאספר להם.‬ ‫אולי כדאי שאמשיך עם התכסיס.‬
‫אולי כדאי שאעמיד פנים‬ ‫שאני סופרמן עוד קצת".‬
‫הרגע ניגנתי.‬
‫אני כותב הודעה קטנה באינסטגרם.‬
‫"מרגיש המום מהחיים היום.‬
‫אני כאן ועכשיו, וזה יפהפה."‬
‫"וזה כל כך יפהפה."‬
‫- מרגיש המום היום.‬ ‫החיים כל כך יפים. תודה -‬
‫זה כל מה שיש לי בשבילכם.‬
‫- ריו דה ז'ניירו, ברזיל -‬
‫ניסיתי להבין את זה מאז שזה התחיל,‬
‫ויש לי מיליארד דרכים שונות…‬
‫אנשים כזה, "למה זה קרה לך?"‬ ‫ויש לי הרבה תשובות הגיוניות,‬
‫אבל אף אחת מהן לא מספקת, מבין?‬
‫אני כל הזמן מתחמם,‬
‫ואני כל הזמן בודק את הקול שלי מהפחד ש…‬
‫יום אחד אלך לשיר והוא פשוט לא ייצא.‬
‫תפתח את החלק האחורי של הגרון.‬ ‫נשימה עמוקה.‬
‫ממש משוחרר ופתוח.‬
‫מה הם עושים?‬
‫הם רצים כי הם רואים אנשים אחרים רצים.‬
‫גבר, ההופעה תהיה מטורפת.‬
‫הם צורחים.‬
‫מעניין אם הלהקה שם.‬
‫אולי זה כי פרסמתי‬ ‫תמונה של השקיעה באינסטגרם.‬
‫זה לא אומר שאני שם.‬
‫היי.‬ ‫-החוויה הזו הייתה מעולה.‬
‫אלוהים!‬
‫אני לא יכולה לדבר.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תודה. כל כך נעים להכיר אותך.‬
‫כן.‬
‫…יכולים לגרום לי להרגיש‬ ‫חיבור אליך וחיבור לאנשים שסביבי,‬
‫ואני פשוט אסירת תודה, ואני…‬
‫אלוהים.‬
‫שנצטלם?‬ ‫-כן.‬
‫כשאתה עוצר ליד מלון‬ ‫במדינה שבה מעולם לא היית,‬
‫ויש 1,000 אנשים בחוץ שמחכים לך…‬
‫לא משנה כמה פעמים תעבור את זה, זה מרגיש…‬
‫כמו חלום.‬
‫אני לא יודע אם זה אי פעם ירגיש נורמלי.‬
‫אני לא יודע אם זה אמור להרגיש נורמלי.‬
‫אני אוהבת אותך כל כך!‬ ‫-תודה רבה. תודה!‬
‫תודה רבה!‬
‫תודה, שון! אני אוהבת אותך!‬
‫- סאו פאולו, ברזיל‬ ‫הופעה 95 בסיבוב ההופעות -‬
‫מה קורה, חבר'ה?‬
‫אנחנו בברזיל בחלק האחרון של סיבוב ההופעות.‬
‫התעוררתי כשאני מרגיש…‬
‫די חולה היום.‬
‫היום לפני שאופיע‬ ‫בשני אצטדיונים בסאו פאולו.‬
‫אבל יודעים מה? זה בסדר, כי…‬
‫צפיתי בסרטונים של קובי בריאנט‬ ‫ואני מרגיש מעולה.‬
‫כי מיתר הקול הימני שלי היה נפוח.‬ ‫-כן, הוא נפוח.‬
‫אני רק רוצה לבדוק.‬ ‫אבל יש לי נפח אם ארצה להחזיר אותו.‬
‫בסדר, אתה פשוט…‬ ‫-אבל אני בוחר לא לעשות זאת. כן.‬
‫כן‬
‫תודה רבה.‬
‫- סאו פאולו – #95 -‬
‫היי, איך הולך?‬
‫זה הולך.‬
‫תקשיב לזה. זה…‬
‫לא יודע. זה מלחיץ אותי מאוד.‬
‫מה השעה שם עכשיו?‬
‫עכשיו 15:30.‬
‫ובאיזו שעה ההופעה?‬
‫שמונה וחצי.‬
‫אני לא חושב שזה רעיון טוב. זו ההרגשה שלי.‬
‫אני רוצה להביא אותך אל קז‬
‫כדי שתוכל להגיד לו, על סמך…‬
‫תגיד, על סמך איך שהקול שלי נשמע…‬
‫על סמך איך שהקול שלך נשמע,‬ ‫אתה לא אמור לדבר.‬
‫מלחיץ אותי שתפגע בעצמך ואז…‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫כן, דיברנו עם נאסרי בפייס־טיים‬ ‫בזמן שהיינו עם הרופא השני.‬
‫הוא היה שם ובדק את כל הסרטונים,‬ ‫את כל האבחונים.‬
‫הכול עבר דרכו.‬
‫כן, אני סומך לחלוטין‬ ‫על מה שאתה אומר, ומסכים.‬
‫כן. האמת נמצאת בשירה.‬
‫כן, מאה אחוז. כן.‬
‫זה שם או שזה לא שם. כן.‬
‫טוב, אם אתה אומר שיזיק להתחמם עכשיו,‬
‫אז לא נעשה את זה.‬
‫הכול טוב. תודה, אריק.‬
‫טוב. ביי, גבר.‬
‫רק שתדע, הבהרתי היטב‬ ‫שיש לנו עוד 11 הופעות אחרי זאת.‬
‫אם אנחנו מקדמים את ההופעה בכוח‬ ‫רק כדי לסיים איתה,‬
‫זה יהיה לרעתן של ההופעות האחרות.‬
‫נצטרך להתחיל לחשוב על…‬
‫כן. תרחישי ההופעות. כן.‬ ‫-כן.‬
‫ד"ר נאסרי, קז נמצא?‬
‫אעשה שיחת ועידה עם אריק,‬
‫ואני ושון נמצאים פה.‬
‫שון, יש שיפור כלשהו?‬
‫לא.‬
‫חמש שעות עד ההופעה, קז?‬
‫כן, 30 דקות לפתיחת הדלתות.‬
‫שלושים דקות? למה כל כך מוקדם?‬
‫כי זה אצטדיון.‬
‫נכון.‬
‫אני רק אגיד, ראינו אנשים שאמרו,‬
‫"אני פשוט אתמודד עם זה",‬
‫ואז הם דיממו ונזקקו לניתוח.‬
‫אני יודע שביטול זה דבר מכריע מאוד,‬
‫אבל אני אתערב עכשיו ואגיד לך‬
‫שממש אין לך קול, נשארו לך 11 הופעות.‬
‫בגלל אצטדיון חיצוני,‬
‫אתה תפגע בעצמך למשך 11 ההופעות הבאות.‬
‫כן.‬
‫מה דעתך, שון?‬
‫לא יודע. אני לא במצב טוב לקבל החלטות.‬
‫הוא המום.‬
‫רק שיהיה ברור, שניכם אומרים‬
‫שעלינו לבטל את ההופעה, נכון?‬
‫אנחנו מסכימים לגבי זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו נדבר על זה ו…‬
‫כן, נודיע לכם לגבי ההחלטה הסופית‬
‫ונעדכן אתכם.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב. תודה, חבר'ה.‬
‫להתראות.‬
‫נתראה עוד מעט, טוב?‬
‫בוטלה!‬
‫"נשבר לי הלב מזה,‬
‫אך הרופא שלי אמר שאסור לי להופיע הערב,‬
‫אחרת אני אסתכן בנזק ארוך טווח לקול שלי.‬
‫אני אוהב את כולכם ומתנצל מעומק לבי,‬
‫והלוואי שהייתי על הבמה הערב.‬
‫אפצה אתכם בפעם הבאה‬ ‫שאהיה בדרום אמריקה."‬
‫אימא.‬
‫מותק, אני מצטערת.‬
‫הייתה הופעה נהדרת אמש.‬
‫הם ראו אותך, מותק. זה לא ש…‬
‫לא היית שם, מבין? הם ראו אותך.‬
‫הם כבר חוו את זה.‬
‫זה לא שמעולם לא היית שם.‬
‫אמרת לי שאתה חולה. היית צרוד וכל מיני,‬
‫אבל לא אמרת לי שזה כל כך רציני.‬
‫זה בסדר. זה לא סוף העולם, מותק.‬
‫תנשום.‬
‫כן.‬ ‫-אתה לא יכול לשלוט בזה.‬
‫אוהב אותך.‬
‫גם אני, מותק. אני אוהבת אותך יותר.‬
‫אתה בסדר. זה קטן עליך.‬
‫זה מה שיש.‬
‫יודע מה, המעריצים יבינו.‬
‫אתה נותן למיתרי הקול לנוח?‬ ‫לא קלטתי שזה כל כך רציני.‬
‫באותו רגע, כל כך קשה להיות כזה,‬ ‫"טוב, מה לעשות?"‬
‫כי יש 400,000 אנשים בחוץ,‬
‫ואתה פשוט מרגיש…‬
‫חור עמוק מאוד בבטן.‬
‫וואו, שינויים מתרחשים ממש מהר.‬
‫אני זוכר שהגענו למלון,‬
‫והייתי בחדר וכל כך הוטרדתי מהמצב,‬
‫ואז שמעתי קריאות מבחוץ.‬
‫פתחתי את החלון,‬ ‫והיו 2,000 איש ברחוב שזימרו.‬
‫וזה פשוט יפהפה.‬
‫באותו רגע הייתי כזה, "אני לא יכול…‬
‫אני לא מאמין כמה שאנשים טובים",‬
‫זה פשוט דבר יפהפה.‬
‫כעסתי לזמן מה.‬
‫ישבתי באצטדיון בידיעה‬ ‫שאני הייתי הסיבה לכך שהכול מתפרק.‬
‫החלק הכי קשה הוא ההרגשה שאכזבתי אותם.‬
‫עשר השנים הבאות הן כאלה‬ ‫שכל דבר שאעשה יקרה בשיא המהירות.‬
‫זה כמו ספורטאי במיטבו.‬
‫אני חייב להמשיך.‬
‫- כרמל, קליפורניה‬ ‫הקלטות אחרונות של "וונדר" -‬
‫כובד סיבוב ההופעות, במובנים רבים,‬
‫גרם לי לרצות לשנות דברים‬ ‫ולהפוך להיות יותר חיובי, מבין?‬
‫ואני כותב על חרדה יותר בתור…‬
‫בת לוויה שאיתה עליי לחיות‬
‫ופחות בתור אויבת שאני מנסה להתנגד לה.‬
‫אפשר להכפיל את זה?‬
‫כן, תכפיל, זה סבבה.‬ ‫-טוב, סבבה.‬
‫אני מתרגש לשיר את השירים בסיבוב ההופעות.‬
‫כל אלה ממש קליטים, במובן הטוב ביותר.‬
‫אני רוצה להכניס עוד סינתיסייזר…‬
‫מאחורי זה, או משהו,‬
‫ועוד אחד, שלישי, לשם,‬
‫סוג של הגבהה קטנה.‬
‫כשאתה מתחיל אלבום,‬ ‫אתה לא ממש יודע למה לצפות.‬
‫אז צריך פשוט לצלול ולראות מה יקרה.‬
‫איזה משהו קטן שם מאחור.‬
‫הרגשת את הדבר הקטן?‬ ‫-ההפסקה? כן.‬
‫מוכנים.‬
‫איך החצוצרות נשמעות עכשיו?‬
‫- מקסיקו סיטי, מקסיקו‬ ‫הופעה אחרונה בסיבוב ההופעות -‬
‫ככה תמיד התאספנו?‬ ‫-זה הקטע שלנו.‬
‫טוב, מגניב.‬
‫זמנים טובים.‬ ‫-זו ההופעה האחרונה.‬
‫- מקסיקו – #105 -‬
‫זו ההופעה האחרונה שלנו.‬ ‫-וכל הכרטיסים נמכרו.‬
‫הכול נמכר, מותק.‬
‫למה את נראית כל כך מגניבה?‬
‫מה שלומך?‬ ‫-בסדר!‬
‫היי!‬ ‫-איך אתה מרגיש?‬
‫איך הולך?‬ ‫-אימא בפייס־טיים? היי, אימא!‬
‫אהפוך את זה.‬ ‫-היי, מותק.‬
‫מאה וחמש הופעות של החיים…‬
‫השנה האחרונה של חיי הייתה הסיבוב, ו…‬
‫זה רגע מריר־מתוק.‬
‫הוא יותר מתוק ממריר, למען האמת.‬
‫- שון מנדס – סיבוב ההופעות -‬
‫זה כל כך משמח אותי, כשאני נכנס לאולם,‬
‫ועברו כמה שבועות ופתאום השלט של "מני" צץ,‬
‫ואני כזה, "הוא מגיע לעיר".‬
‫- מני -‬
‫"הו, סופה מאיימת‬
‫על החיים שלי היום‬
‫אם לא אמצא מחסה‬
‫כן, אני איעלם‬
‫מלחמה, ילדים‬
‫נמצאת במרחק ירייה"‬
‫היי, אחי.‬ ‫-היי, אחי.‬
‫לקראת סוף סיבוב ההופעות הבנתי‬
‫שזה משהו שאני רוצה לעשות לשארית חיי.‬
‫איך אתה מגיע לסופה של שנה אינטנסיבית מאוד…‬
‫ורוצה לעשות זאת שוב מהתחלה?‬
‫הלוואי שבסוף הסיבוב‬
‫היה לי משהו עמוק להגיד על זה, אבל…‬
‫יודעים מהי האמת?‬
‫אתה עולה על הבמה, מסתכל סביב וחושב…‬
‫"אני סתם בחור שממש אוהב מוזיקה.‬ ‫הגיע הזמן לשחרר".‬
‫כן, שירו!‬
‫עד הפעם הבאה,‬ ‫תודה רבה שאירחתם אותנו.‬
‫תנו לי להקליט את זה.‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬