Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Juokse Liitu, juokse.
Anna mennä nyt.
Juokse niin, että minä lennän.
Minä haluan lentää.
Kovempaa, Liitu!
Kovempaa.
Älä ole surullinen.
Minä olen koko ajan tässä.
Aurinko haisee samalta siellä, missä me milloinkin olemme.
Tiesitkö sen?
Se lämmittää kasvoja ihan niin kuin kotonakin.
Tämä on sellainen seikkailu.
Me lähdemme nyt seikkailemaan.
Yhdessä me pärjätään.
Me pärjätään kyllä.
Älä purista.
Minä en halua, että minusta pidetään kiinni.
Katsopa, miten hänen Jumalansa siunaa hänen peltonsa ja suuren omaisuuden.
Tuo mulkku se ei luojan siunausta tarvitse mihinkään.
Mitä se tämä on?
Miltäs näyttää?
Häh?
Millä rahoilla sinä ostit? - Otimme velaksi.
Minähän sanoin, että hankin heinää, kun jaksat odottaa.
Kyllä se Manu jaksaa odottaa, mutta elukat ei.
Heti ensi viikolla olisin voinut käydä Haapaiselta töitä vastaan pyytämässä.
Paljonko sinä olet Haapaiselle jo ennestään velkaa?
Haapaisen töillä pitää ostaa saunan rakennustarpeet, siemenperunat ja muut.
Millä ajalla sinä ajattelit, että ne kaikki ojat kaivetaan?
Jollain ajalla. - Niinpä.
Helvetistäkö minä tietäisin! - Näin on.
Ole sinä hiljaa, kun et ole edes sukua!
Varikseltako kävit ottamassa?
Saatana.
Varis kun huomaa, että lato on tyhjentynyt, -
niin eikö muka älyä keneltä tulla kysymään?
Saa minun puolesta tulla kysymään mitä haluaa.
Pirun nulikka. Sinä et ymmärrä mitä puhut!
Viedään takaisin, kun saadaan vuokrapellosta omamme.
Hänellä on varaa tällaista määrää odottaa.
Oletteko te ihan idiootteja?
Minä haistan sen vieläkin.
Minun ihollani.
Ja sen alla.
Niin kevyesti.
Kumman helposti se on sinne luikahtanut.
Sieltä minä sen haistan.
Sen hajun. Miehen hajun.
Kotiin päin nyt! Kuuletko?
Suu kiinni.
Nouse nyt.
Katsos nyt vaatteitasi.
Alahan tulla. Mennäänpä kotiin nyt.
Joko olet syöttänyt kanat? Entä koiran?
On se perkele kiittämättömyys Jumalan palkka teidänlaisille.
Äiti, tappelu.
Äiti.
Herhiläisiä on niityllä ihan samalla lailla kuin kotonakin tähän aikaan.
Ja Haapaisen takana olevassa metsässä -
on niin paljon mustikanvarpuja, -
että syksyllä saadaan tehdä urakalla piirakkaa.
Siinähän on iso reikä.
Miksi sinä tämmöisen päällesi panit?
Annahan se tänne.
Miten nämä on kaikki näin huonossa kunnossa?
Mikset sinä ole korjannut näitä ollenkaan?
Pitää käydä ostamassa sinulle kokonaan uusi paitakangas.
Ostankin sinulle niin hienon kankaan, -
etteivät ole Lapinlahdella semmoista nähneet.
Tai otankin Liitun ja käyn Lyytin kaupasta Sortavalasta ostamassa.
Ja otan niin kiiltävän kultaiset napit, että menee akoilla kahvinporot kurkkuun.
Nostahan käsiä vähäsen.
Voi kun minä olisin jäänyt Miitrein luo.
Äiti. Nosta käsiä, niin laitetaan tämä.
Voi kun minä olisin jäänyt Miitrein luo...
Niin eivät ne olisi uskaltaneet ampua.
Jos olisin uskonut sitä tunnetta -
ja jäänyt Miitrein luo.
Ei ne olisi minun silmieni edessä uskaltaneet ampua.
Sitä ei voi tietää.
Miitrei sanoi minulle siinä lähtiessä, -
että mitä tahansa tapahtuu...
niin minun olisi pitänyt ymmärtää.
Minä hullu luulin, että...
Minun olisi pitänyt ymmärtää.
Äiti, minä tiedän.
Minä hullu ajattelin, että tulen takaisin sitten vielä.
Minä hullu...
Äiti, minä tiedän!
Nostapa käsiä nyt.
Laitetaan essu vielä.
Voi äiti.
Kun sinä kuulisit minua niin kuin ennen.
Etkä vain omaa suruasi.
Missäs olit? - Mitä hittoa sinä kytistät täällä?
Kaikista maailman ukoista sinä menet ja makoilet Variksen alla?
Että kehtaatkin sen mulkun kanssa vehtailla.
Mitäpä luulet, että tapahtuu, jos Matti saa tietää?
Eipä hän saa.
Etkä sinä kerro.
Tai minulta on turha tulla enää apua pyytämään.
Vittu että oksettaa.
Iita haluaa, että lähtisin hänen kanssaan syksyllä Tampereelle.
Kangastehtaaseen töihin.
Tiesitkö, että kaupungissa on tansseja viikollakin?
Minä käyn monta kertaa viikossa tanssimassa.
Et sinä voi lähteä.
Minä tienaan isot rahat siellä.
Hyvä, jos saisit itsesi elätettyä.
Ei sinun tarvitse uskoa.
Kuka huolehtisi äidistä, jos sinä lähtisit?
Kyllä hän pärjää Klaudian kanssa.
Me ei saada saunaa tehtyä syksyllä ilman sinua.
Syksyn jälkeen tulee kevät.
Voitte jatkaa sitten siitä, mihin ennen minun lähtöä jäimme.
Minä en ole kuullut käen kukkuvan kertaakaan sen jälkeen, kun sota syttyi.
Minä kuulin rintamalla.
Lopetat Variksen kanssa.
Tai pahoja asioita tapahtuu.
Ymmärrätkö?
Eikä sinun tuon ikäisenä tarvitse vielä vehtailla kenenkään kanssa.
Minä olen sinua vanhempi.
Minä olen mies.
Tyhmä.
Lopeta.
Olen miettinyt semmoista, että -
ehkä meistä ei ole täällä eläjiksi?
Älä mieti semmoista.
Totunko minä koskaan elämään muualla kuin kotona?
Eläthän sinä koko ajan.
Menehän jo nukkumaan.
Älä kolista muoria hereille, kun tulet.
Äiti. Minä käyn ulkona. En ole kauaa.
Takaisin sisälle.
En tule.
Päästä irti, hullu!
Manu, päästä!
Manu, kuuntele. Minun pitää lähteä.
Päästä, hullu!
Kuuntele, minun pitää lähteä!
Onko tuo Haapainen, joka on tulossa?
Se tuo ne naulat.
Hänhän tulee sisälle asti!
Tervetuloa.
Äiti, katso! - Oleksi!
Olga heittää puuroa lattialle.
Äiti!
Anni, pysähdy. Kuuntele.
Varis on kuulemma hakenut lautakunnalta päätöstä, -
että emme saisi hakea vettä hänen lähteestä. Anni!
Eilen on kuulemma laittanut semmoisen vireille.
Ja lautakunta tietenkin on hänen tahtonsa mukaan tehnyt uuden päätöksen.
Ilman heinää ja vettä, meidän on turha edes yrittää.
Minä tiedän, että sinä voit puhua Varikselle.
Mene Matin perään Varikselle.
Hän lähti jo ja yrittää tehdä sovintoa asiassa.
Mene nyt. Minä valehtelen Manulle.
Mitä te puhuitte? - Mene kotiin.
Saadaanko me ottaa vettä lähteestä? - Mitäs luulet?
Sinä sanoit, että te vain neuvottelitte vuokrahinnasta.
No hänen puheet tiedetään. - Mutta neuvottelitte hinnan uusiksi?
Vittuilua se oli alusta loppuun.
En semmoista loputtomiin kuuntele, oli hänen maitaan tai ei.
Matti Sidorov, oletko vielä järjissäsi? Lyömäänkö sinä häntä menitkin?
No en.
Eikö se ollut se, mitä sinun ei pitänyt tehdä?
Ei ne Mattia voi tuomita, tuolla perusteella.
Mene. Mene leikkimään.
Matti lähtee linnaan.
Sinä Manu olet kiihkoilullasi ajanut Matin tähän!
Sinä varastit heinät Variksen ladosta ja Matti on yrittänyt tekosiasi selvitellä.
Sinun sinne linnaan pitäisi lähteä.
Sinun se pitäisi teoistasi maksaa. En jaksa enää sinua.
Anna Manun jo olla. - Miksi?
Nyt menet ja oikein nätisti juttelet Varikselle, -
että peruu oikeuteen vetämisen.
Mitä minun sanominen hyödyttää?
Kyllä se sinua kuuntelee, kun sinulta muutakin saa!
Olga, mene leikkimään.
Mitä tuo tarkoitti?
Menehän nyt.
Mitä tuo tarkoitti? - Ei mitään.
Sinä olet maannut Tauno Variksen kanssa!
Oma sisar.
Huora.
Huora sinä olet! - Matti, lopeta!
Olet levittänyt jalat sen kyrvälle!
Huora!
Lopeta! - Vitun huora!
Et poistu enää tältä pihalta lupaa kysymättä!
Ei, Matti! - Ymmärrätkö?
Anni menee ja katsoo, että Varis peruu syytteen. - Ole akka hiljaa!
Minulleko sinä puhut?
Anni menee ja katsoo, että Mattia ei tuomita.
Se olet sinä Manu, jonka tämä pitäisi selvittää.
Mitä me tehdään, jos Matti joutuu linnaan?
Miten minä lapset yksin elätän?
Vai sinäkö ne elätät?
Miten minä heidät ihmisiksi kasvatan? Ja miten teen kaikki työt?
Tästä me ei enää selvitä!
Hyvä kun nukuit.
Minne Klaudia on pannut suurimot?
Mitä sinä nyt?
Minä lähden Tampereelle.
Sinä pärjäät Klaudian kanssa täällä hyvin.
Ja minä tulen auttamaan perunannostossa syksyllä.
Ja käymään muutenkin.
Minä tuon sinulle sieltä sen uuden paitakankaan.
Yritän löytää semmoisen punakukkaisen -
niin kuin sinulla oli silloin Matin häissä.
Vai oliko ne punaisia ne kukat?
Ja ohuet sukatkin voin tuoda.
Iita sanoi, että niitä saa kaupungista halvalla.
Sanon Manulle, että nukkuu sinun kanssa täällä.
Ettet olisi yksin.
Minkälainen tämä elämä onkaan.
Ihmeellinen.
Ja oikkuinen.
Se on ihan kuin semmoinen pikkuinen tyttö.
Tiedäthän sinä?
Se tulee ja ottaa kädestä kiinni.
Ja vetää mukanaan.
Etkä sinä henno sille sanoa.
Se kun on niin suloinen.
Niin suloinen.
Se elämä.
Ja oikku.
Juokse Liitu, juokse.
Anna mennä nyt.
Juokse niin, että minä lennän.
Minä haluan lentää.
Kovempaa, Liitu.
Kovempaa.