Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Ne!
„Fascinace označuje psychickou překážku nebo zábranu,
a zároveň pocit nadvlády velmi mocnou okultní silou,
která ovlivňuje nezávislost člověka a jeho schopnost rozhodování a volby.“
Fascinace je obecně známá jako uhranutí, provádí se pomocí magických rituálů,
které vytvoří pouto mezi obětí a vykonavatelem.
Tyto praktiky jsou již dlouho zakořeněné na jihu Itálie.
Sofie…
- Do prdele, co děláš? - Mami, ty mluvíš sprostě!
- Pitomče! - Au!
Pomsta bude sladká.
Zlato, sedni si pořádně.
Co je?
Nic. Pracuješ od té doby, co jsme vyjeli.
Ani jednou ses nepodívala ven.
Jako kluk jsem se v těch polích ztrácel.
Neviděla jsem žádnou tvou fotku z dětství.
Neříkej to mámě.
Vytáhne fotky od školky až po konzervatoř.
- Chci je vidět všechny. - Ne.
- Všechny. - Nech toho.
Donutí mě přehrát staré noty. Schovala si je jako relikvie.
Je ze staré školy.
Budeš se jí líbit.
- Možná si jí to měl nejdřív říct. - Ne.
Překvapení.
Ahoj!
- Jak se jmenuje? - Tito.
Ahoj, Tito.
- Kouše? - Ne, ale bacha, opravdu smrdí.
Tito!
Pojď sem!
Nemyslela jsem, že je to tak velké.
Měla by se odstěhovat do vesnice a ne tady být sama.
Teresa není sama.
Ahoj, Sabrino!
- To je Emma. - Emma, těší mě.
A to je Sofia.
- Vítejte. - Děkuju.
- Potřebuješ pomoc? - Ne, ještě to zvládnu!
- Vezmu si svoji. - Dobře.
- Tudy. - Jdeme.
Jak se máš?
Jsem trochu unavený, ale cesta byla fajn.
- To je krása! - Viď?
Nesahej na to! Sofie!
Připravila jsem pokoje nahoře.
Díky, Sabrino.
To jsem já.
Naštěstí jsem tě poznala bez knírku.
Mně se takhle líbíš.
To je tvoje máma?
Ano, před pár lety.
- Kde vlastně je? - Za chvíli tu bude.
Kdyby něco, jsem v kuchyni.
- Děkujeme.
Pojďme, tudy.
Pojď. Pak si je prohlédneme.
Sofie?
Pojď.
- Nemáš to moc těžké? - Ne.
Já spím tady a vy tam.
Je to tradice. Nejsme manželé, nemůžeme spát spolu.
- Vážně? - Jo, tak to tu chodí.
Byla by to urážka. Je to jako…
Ale já chci spát sama!
To nemůžeš. Bohužel to tak je.
Nejsme manželé, nemůžeme spát spolu.
Sofie?
Mami, podívej.
Co to dělají?
Nevím, zlato.
Ale nic nám do toho není.
Tady jste!
Mami!
Pojďme.
Kdo je ta dívenka?
Sofia.
- Ahoj, Sofie. Už jste se zabydleli? - Jo, nahoře.
Tohle je Emma.
Omlouvám se za přivítání. Musela jsem něco vyřídit.
Moc ráda vás poznávám, Tereso.
Synovi se konečně podařilo vás sem přivést.
Musí k tomu být vážný důvod. Viď, Sofie?
Máš přenádherné oči.
Tohle místo je nádherné.
Díky. Je to všechno, co mám.
Hodně jsem tomu obětovala.
Muselo to dát hodně práce.
- Když už jsme u toho, jak to jde? - Je to složité.
Proč si někoho nenajmeš?
Vždycky jsme to zvládly samy. Tentokrát to zvládneme taky.
- Půjdeme se projít? - Dobře.
Nechoď daleko. Člověk se tu ztratí raz dva.
Půjdu dodělat věci v kuchyni, než dorazí hosté.
- Koho jsi pozvala? - Jako obvykle.
Chtěli tě po tak dlouhé době vidět.
Mami?
Počkej, jdu s tebou. Musím ti něco říct.
- Zatím. - Jo.
Pojď mami, jdeme.
Co to bylo?
Stará modlitba z tohoto kraje.
Odříkává se, abychom ochránili rodinu a ty, kteří se stanou její součástí.
Můj syn se žení.
- Gratuluju! - Děkuju.
- Připijme si. - Ano.
Na zdraví!
- Na zdraví! - Na zdraví!
Vaše dcera se narodila v Itálii?
Ne, přestěhovala jsem se sem, když jí byl rok.
- A co děláte? - Jsem stavební poradkyně.
- Pracujete v Miláně, v Římě…? - Hlavně v zahraničí.
- Jak to řešíte s dcerou? - Když jde o delší cestu, jede s námi.
- Nevadí vám, že jste mimo domov? - Zvykla jsem si.
Zvykla si i ona? Dítě potřebuje stabilitu, nemyslíte?
Skončili jste s výslechem?
Budete mít církevní, nebo občanský sňatek?
Už máte datum?
Je tu krásně. Můžeme se vzít tady.
- Vážně? - Jo, udělejme to tady.
Promiň, mami. Neudělala jsem to schválně.
- Omlouvám se. - To nic.
Hej.
Nejde to vyčistit.
Ukaž.
Všechno v pohodě?
Nikdy jsem tě neviděla modlit se.
Dělám to kvůli mámě. Záleží jí na tom. Dokonce pozvala i kněze!
Pojď sem!
Tito, pojď sem!
Podívej!
Chceš to! Přines!
Tito?
Počkej! Tito!
Tito, počkej!
Tito!
Copak tu vyvádíš?
Tito utekl!
- Vidělas, jak je ten strom velký! - Je krásný.
Má přes tisíc let.
Proč jsou ty stromy vykopané?
Protože jsou nemocné.
Řeknu ti tajemství. Moje máma je umí vyléčit.
Vážně?
- Jako nějakým kouzlem? - Přesně tak.
Kouzlem.
Ale nikomu ani muk.
- Se Sofií to umí. - Ona ho zbožňuje.
Někdy trochu žárlím.
Máte štěstí, že jste pro ni našla otce.
Sofia už otce má.
Jistě, promiňte.
Proč jste se rozvedli?
Byli jsme moc mladí. Po narození Sofie už mezi námi byl konec.
- Ale máme dobré vztahy. - S vaším zaměstnáním to musí být těžké.
Spousta lidí by byla ráda na mém místě.
Francesco cestování miluje.
Vždycky byl takový.
Brahmsovo kvinteto pro klavír a smyčce.
Tak jsem ho poznala.
Na komorním koncertě.
Byl výjimečný.
Ale na větších pódiích se necítí dobře.
Vždycky to může zkusit znovu.
Výborně!
- Mami, slyšelas? Zahrála jsem ji celou. - Jsi skvělá!
- A proč jsi tak skvělá? - Protože mám nejlepšího učitele!
Nežárlete na ně.
Pouto s matkou je nerozlučné.
Šlo to dobře.
Vedla sis skvěle.
Dokonce si přežila i výslech příbuzných.
Tvoje máma nedává emoce moc najevo.
Ne.
Znám ji.
Má z nás radost.
Ty máš taky radost?
Co myslíš?
Líbí se mi nápad se vzít tady.
Kde jsi vyrůstal.
Pak to zvážíme.
Lásko.
Co je?
Sofie?
- Tak co? - Někdo nás špehoval.
- Kdo? - Sabrina.
Ale no tak.
- Mám pocit, že jsem ji viděla. - To není možné.
Lásko, je to starý dům, všude je průvan.
Slyšela jsi hluk a lekla jsi se.
O nic nejde.
Proč má ruku plnou jizev?
Víš, Sabrina měla problémy,
matka se o ni začala starat. Pomohla jí.
Jsou si velmi blízké.
Zlato?
Co se stalo?
Nevím, bolí to.
Kde? Ukaž mi to.
Není to nic vážného. Neboj.
Už bude dobře.
- Děje se něco? - Kousla ji tarantule.
Nevezmeme ji do nemocnice?
Ukažte mi to.
Ne. Něco jí na to dáme a vše bude v pořádku.
Sofie?
Pamatuješ, co jsem ti říkal o stromech?
Máma to dokáže i s lidmi.
- Co je to? - Jen léčivé bylinky.
Starověký lék, který zmírňuje bolest a dezinfikuje ránu.
- Au. - Já vím, bolí to.
Ale ty jsi silná, ne?
A je to.
Vedla sis moc dobře.
Budeš spát u mě?
Samozřejmě.
Tohle nos u sebe.
Ochrání tě to.
- Dobré ráno, Emmo. - Dobré ráno.
Musela jste se v noci vylekat.
Trochu.
Želbohu, takové věci se tu dějí.
Hlavně, že je Sofia v pořádku.
Kde je Francesco?
Jel do vesnice, nechtěl vás budit.
Jeho strýc potřeboval pomoct s klavírem.
Dobré ráno.
- Mějte se. - Nashle.
Promiňte, Emmo. Uvidíme se později.
Hej!
Pořád tě to bolí?
Ne.
Co je to?
Nesmíš se toho dotýkat!
Co to děláte?
Snažím se ho vyléčit.
Jak?
Pojď sem.
Vidíš?
Jako by byl zraněný.
Vypadá to, že pláče.
Je to tak.
Ale můžeme ho zachránit.
Naučíte mě to?
Samozřejmě.
Polož sem ruku.
…ke struktuře hlavní budovy. Počkejte, napíšu si to.
Co to děláte?
Zlato, jsi v pořádku?
- Co je to? - Pomůže to ránu zahojit.
Je to přírodní lék. Vyrobila jsem ho já, nebojte.
- Mami… - Ticho!
- Pusť mě! - Ticho!
To bolí!
Co ti udělala?
- Chtěla mě vyléčit. - Jak?
Jako léčí stromy!
Nevěř všemu, co ti řeknou!
- Je to máma Francesca! - To je mi fuk!
Měla ses mě zeptat!
Sofie, počkej!
Co se děje?
Tvá máma dělala Sofii zvláštní věci.
- Co jí dělala? - Nevím!
Daly jí něco vypít.
Asi nějakou svou bylinnou směs.
Vyrůstal jsem na nich.
Nechci, aby na ni někdo sahal.
Dobře, klid.
Promluvím s ní.
Stalo se ti něco?
Pojď.
Promiň mi to předtím.
Nechtěla jsem se na tebe zlobit. Byla jsem vyděšená.
Jsi unavená?
Jo.
Tereso?
Zabloudila jste?
Hledala jsem vás.
Co jste prováděla mé dceři?
Zbytečně se znepokojujete. Vím přesně, co dělám.
Lidi za mnou chodí, abych jim pomohla.
A čím jim pomáháte?
Tímhle?
Jsou věci, kterým nemůžete rozumět.
Věci? Čemu nemůžu rozumět?
Zítra ráno se vracíme domů.
Proč ty věci nevyhodíš?
Mami.
FRANCESCO A ADA BUDOU ODDÁNI DNE 27. ČERVENCE 1980
Poslouchej mě.
Prosím, udělej, co říkám.
Ne!
Jdu si lehnout. Dobrou noc.
- Jak je Sofii? - Dobře.
Sabrina jí může přinést něco k jídlu.
Není třeba, už spí.
- Přijdu za chvíli. - Nespěchej.
Budu spát se Sofií.
Sofie?
Sofie, co se děje?
Hej!
Hej! Probuď se!
Sofie!
Sofie?
- Co se děje? - Nevím. Ubližovala si ve spánku.
Nikdy nic takového nedělala.
Celá hoří.
Dáme ji do postele.
Pojď, zlato.
Zhoršilo se to.
Potřebuje doktora.
Zdravím, Emmo.
Nemuseli jste jezdit. Stačilo zavolat a hned bychom přijeli.
Pojďme. Doktor na nás čeká.
Trpěla nevolností, měla svalové křeče,
- nebo potíže s dýcháním? - Ne.
Měla už někdy jiné epizody náměsíčnosti?
Jed tarantule je slabší než jed včely.
Za pár dní se jedu tělo zbaví samo.
Poranění se hojí přirozeně.
Proč je taková?
Může být alergická nebo má sníženou imunitu.
To se stává.
Teplota jí klesá.
Potřebuje jen odpočívat.
Obyčejné antipyretikum by mělo zabrat.
A tyhle kapky jí dávejte dvakrát denně.
Dobře, Sofie?
Zítra se zastavím.
Díky, doktore.
Nedělejte si starosti.
Chci ji vzít domů.
- Počkáme, až horečka ustoupí. - Co když se to zhorší?
Počkáme, až začnou působit léky.
Tohle své dceři nedám.
Emmo, myslím, že přeháníš. Slyšela jsi doktora.
Sofie.
Sofie, co se děje?
Prosím, drž ji od nás dál. Nechci, aby se Sofia zase rozrušila.
Dobře.
Jak je jí?
Mami…
Jsem tady, zlato.
Pomoz mi, prosím.
Jakmile ti bude líp, vrátíme se domů. Slibuju.
Počkej.
- Emmo. - Co je?
Musíme s tebou mluvit.
Vaše dcera nemá jen nějakou nemoc.
Léky jí nezaberou.
Co to říkáte?
Už nemá žádnou ochranu, Emmo.
Ani kontrolu nad svým tělem.
Vyslechni ji, prosím.
Sofia…
byla fascinována.
Cože?
Někdo ji proklel.
- Jste blázni. - Emmo!
Počkej!
Musíš jí věřit. Máma ví, co dělá.
- Věř jí. - Musíme odsud pryč!
- Hned! - Ne!
Sofie!
- Sofie! - Sofie!
Sofie!
Sofie, otevři!
- Sofie! - Sofie!
Bože!
Sofie…
Co je to?
Co jste jí udělala?
Odpovězte mi!
Je to ona.
Vrátila se.
Emmo.
Něco jsem ti nikdy neřekl.
Když jsem tu ještě žil…
pracovala u nás dívka.
Ada.
Zamilovali jsme se do sebe.
Byly jsme děti.
A ona otěhotněla.
Měli jsme se vzít, ale…
Jednoho dne onemocněla.
Požádal jsem mámu, aby jí pomohla,
aby ji vyléčila.
Ale nedalo se nic dělat.
O dítě přišla.
A ona…
Zbláznila se.
Zešílela žalem.
Snažili jsme se ji uklidnit, ale…
Jednoho dne zmizela.
Nikdo ji už nikdy neviděl.
Co to má společného se Sofií?
Když tarantule Sofii kousla,
Ada s ní vytvořila pouto.
Musí jen fascinaci dokončit a pak si ji vezme.
Ale proč? Co od ní chce?
Protože Sofia je jako Francescova dcera.
To je vše, po čem Ada touží.
Po dceři.
- Říkáme ti pravdu. - Chceme Sofii jen ochránit.
Co musíme udělat?
Vím, jak pouto přerušit, ale musíme si pospíšit.
Nikdo jí neublíží.
Emmo! Ne!
- Emmo! - Emmo, otevři!
- Emmo, prosím! - Emmo!
- Otevřete dveře. - Poslouchej mě!
Emmo!
Otevřete dveře!
Emmo. Otevři!
Zlato.
Pojď, Sofie.
Prosím.
Do prdele!
Ona si ji vezme.
Podívejte, co mi udělala.
Sofie?
Sofie!
- Kde je Sofie? - Já ji viděla…
Kde je Sofie?
Emmo.
Lásko…
Vzala si ji. Já ji viděla.
Jen klid.
Vydržte. Nehýbejte se.
- Musím najít Sofii. - Uklidněte se.
Kde je?
Jen klid.
- Je to moje vina. - Ne.
Není to vaše vina.
Francesco ji šel hledat.
Poslouchejte mě.
Nejdřív jsem to vůbec nechápala.
Nebyla to obyčejná fascinace.
Na Adu sáhlo něco mocného a zlého.
Ado?
Nikdy jsem nic takového neviděla.
Udělala jsem vše, co bylo v mých silách. Byla to má povinnost.
Ale ona utekla.
A nikdo ji nikdy nenašel.
Ale když ucítila vaši přítomnost, znovu se probudila.
Co se jí stalo?
Ada nepřišla o dítě, protože byla nemocná.
Něco se jí stalo.
A může za to Francesco.
Když Ada otěhotněla,
Francesco nebyl připravený stát se otcem.
Byl ještě chlapec, celý život měl před sebou.
Snažil se ji přimět, aby si mateřství rozmyslela, ale…
Ada si dupla, chtěla to dítě za každou cenu.
Pak můj syn…
udělal největší chybu svého života.
Vyzkoušel obřad.
Tajně…
aby o dítě přišla.
Chtěl, aby vše bylo jako předtím,
ale nevěděl, jak to udělat.
Nebyl schopný tyto síly ovládat.
Snažila jsem se ji vyléčit,
ale pro ni už bylo pozdě.
Byla má povinnost…
chránit svého syna.
A snažila jsem se ochránit i Sofii.
Jak ji najdeme?
Je nějaký způsob?
Obřad sjednocení, ale je to velmi nebezpečné.
Pouto se Sofií Adě dodává sílu.
Každým okamžikem je silnější.
Mohla byste s ní skončit spoutaná.
Na tom nezáleží.
Musím najít svou dceru.
Udělala jsem to pro nás.
Takže jsi mi odpustila?
Ado…
Jsme tu jen my tři.
Musíte jen poznat, kde jsou.
Za nic na světě se jí nesnažte postavit.
Francesco!
Viděla jste ji?
Ada o vás věděla?
Ano.
Byli jsme v jeskyni.
Byl s ní i Francesco.
Sofie!
Sofie.
Tady to je.
Pomozte mi, prosím.
Musím očistit krev, než kousnutí vyříznu.
Musím vzít její krev a spojit ji s vaší.
Jen tak ji k vám můžu znovu připoutat.
Co se děje?
Sofie?
Sofie, vzbuď se!
Nemůže vás slyšet.
Vezměte si to.
Teď potřebuju vaši krev.
Emmo, ne!
Mami!
Překlad titulků: Markéta Polívková