Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫NETFLIX מציגה‬
‫לא!‬
‫- "קשירה היא מצב נפשי של מכשול או מעצור -‬
‫- ותחושה של שליטה מצד גורם מרושע וחזק, -‬
‫- המשפיע על האוטונומיה של אדם‬ ‫ועל יכולתו להחליט ולבחור." -‬
‫- ארנסטו דה מרטינו, "דרום ומגיה" -‬
‫- הכינוי הנפוץ שלה הוא "עין הרע",‬ ‫והיא מתבצעת בטקסי מגיה -‬
‫- שקושרים בין הקורבן למי ששולט בו. -‬
‫- מנהגים אלה קיימים‬ ‫שנים רבות בדרום איטליה. -‬
‫סופיה...‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫אימא, קיללת!‬
‫אידיוט!‬ ‫-אאוץ'!‬
‫אני אנקום, אני אומרת לך.‬
‫קדימה, מותק. לשבת יפה.‬
‫מה קורה?‬
‫כלום. את עובדת מאז שיצאנו.‬
‫לא הסתכלת החוצה פעם אחת.‬
‫הייתי הולך לאיבוד בשדות האלה כילד.‬
‫אף פעם לא ראיתי תמונה שלך כילד.‬
‫אל תספרי לאימא שלי.‬
‫היא תשלוף תמונות מהגן עד הקונסרבטוריון.‬
‫עכשיו אני רוצה לראות את כולן.‬ ‫-לא. אל תתבדחי.‬
‫היא תכריח אותי לנגן את היצירות הישנות.‬ ‫היא שמרה הכול כמו שרידים עתיקים.‬
‫היא אישה כמו של פעם.‬
‫היא תחבב אותך.‬
‫אולי היית צריך לספר לה קודם.‬
‫לא.‬
‫הפתעה.‬
‫היי!‬
‫שלום!‬
‫איך קוראים לו?‬ ‫-טיטו.‬
‫היי, טיטו.‬
‫הוא נושך?‬ ‫-לא, אבל הוא ממש מסריח. זהירות.‬
‫טיטו!‬
‫בוא הנה!‬
‫לא חשבתי שהוא גדול כל כך.‬
‫היא צריכה לעבור לכפר במקום להיות פה לבד.‬
‫תרזה לא לבד.‬
‫היי, סברינה!‬
‫זאת אמה.‬
‫נעים מאוד. וזאת סופיה.‬
‫ברוכות הבאות.‬ ‫-תודה.‬
‫צריך עזרה?‬
‫לא, אני עדיין מסתדר.‬
‫אני אקח את שלי.‬ ‫-טוב.‬
‫מכאן.‬ ‫-קדימה.‬
‫מה נשמע?‬ ‫-קצת עייף, אבל הייתה נסיעה טובה.‬
‫איזה יופי.‬ ‫-רואה?‬
‫לא לגעת! סופיה!‬
‫הכנתי את החדרים למעלה.‬
‫תודה, סברינה.‬
‫זה אני.‬
‫שמחה שהכרתי אותך בלי השפם.‬ ‫-אני אוהבת אותך ככה.‬
‫זאת אימא שלך?‬
‫כן, לפני כמה שנים.‬
‫אגב, איפה היא?‬ ‫-היא תכף באה.‬
‫אם תצטרכו אותי, אהיה במטבח.‬
‫תודה.‬
‫קדימה, מכאן.‬
‫בואי. נסתכל אחר כך.‬
‫סופיה?‬
‫בואי.‬
‫זה כבד מדי?‬
‫לא.‬
‫אני ישן פה ואתן שם.‬
‫זו מסורת. אנחנו לא נשואים,‬ ‫אנחנו לא יכולים לישון יחד.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. ככה זה פה. זה יהיה פוגעני, זה כמו...‬
‫אבל אני רוצה לישון לבד!‬
‫את לא יכולה. ככה זה, לצערי.‬
‫אנחנו לא נשואים,‬ ‫אנחנו לא יכולים לישון יחד.‬
‫סופיה?‬
‫אימא, תראי.‬
‫מה הן עושות?‬
‫לא יודעת, מותק.‬
‫זה לא ענייננו.‬
‫הנה אתן!‬
‫אימא?‬
‫קדימה, בואו.‬
‫מי הילדה הזאת?‬
‫סופיה.‬
‫שלום, סופיה.‬
‫כבר התארגנתם?‬ ‫-כן, למעלה.‬
‫זאת אמה.‬
‫סליחה על קבלת הפנים.‬ ‫נאלצתי לטפל בכמה דברים.‬
‫נעים לי מאוד להכיר אותך, תרזה.‬
‫הבן שלי סוף סוף הצליח להביא אותך הנה.‬ ‫בטח יש סיבה חשובה.‬
‫נכון, סופיה?‬
‫העיניים שלך הכי יפות שיש.‬
‫המקום הזה משגע.‬
‫תודה. זה כל מה שיש לי.‬
‫נאלצתי להקריב הרבה כדי לעשות הכול.‬
‫בטח יש לך המון עבודה.‬
‫אפרופו, איך הולך?‬ ‫-זה מורכב.‬
‫אולי תעסיקי מישהי שתעזור לך?‬
‫תמיד הסתדרנו בעצמנו. איכשהו נסתדר גם הפעם.‬
‫נוכל לעשות סיבוב?‬ ‫-בסדר.‬
‫אל תתרחקו יותר מדי. קל ללכת פה לאיבוד.‬
‫אסיים במטבח לפני שהאורחים יגיעו.‬
‫את מי הזמנת?‬ ‫-כרגיל.‬
‫הם רצו לראות אותך אחרי כל כך הרבה זמן.‬
‫אימא?‬
‫חכי, אבוא איתך. אני צריך לספר לך משהו.‬
‫נתראה אחר כך.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה, אימא. בואי נלך.‬
‫מה זה היה?‬
‫זו תפילה עתיקה מהאזור.‬
‫מדקלמים אותה כדי להגן על המשפחה‬ ‫ועל אלה שעומדים להצטרף אליה.‬
‫הבן שלי מתחתן.‬
‫מזל טוב!‬
‫תודה.‬
‫בסדר, בואו נרים כוסית.‬ ‫-כן.‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיים!‬
‫הבת שלך נולדה באיטליה?‬
‫לא, עברתי הנה כשהיא הייתה בת שנה.‬
‫ומה את עושה?‬ ‫-אני יועצת בתחום הבנייה.‬
‫אז את עובדת במילאנו, ברומא?‬
‫בעיקר בחו"ל.‬
‫מה אתם עושים עם הילדה?‬ ‫-בנסיעה ארוכה, היא באה איתנו.‬
‫לא מפריע לך להיות רחוקה מהבית?‬
‫התרגלתי.‬
‫גם היא התרגלה?‬ ‫ילדה צריכה יציבות, את לא חושבת?‬
‫סיימת עם החקירה?‬ ‫-אגב, תתחתנו בכנסייה או בחתונה אזרחית?‬
‫כבר בחרתם תאריך?‬
‫כל כך יפה פה. אפשר להתחתן פה.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן, נו, תתחתנו פה!‬
‫סליחה, אימא.‬ ‫לא התכוונתי. אני מצטערת.‬
‫אל תדאגי.‬
‫היי.‬
‫זה לא יורד.‬
‫תראי לי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אף פעם לא ראיתי אותך מתפלל.‬
‫בשביל אימא שלי. זה חשוב לה.‬ ‫היא אפילו הזמינה את הכומר.‬
‫בוא הנה!‬
‫טיטו, בוא הנה!‬
‫תראה!‬
‫רוצה? לך תביא!‬
‫טיטו?‬
‫טיטו? חכה!‬
‫טיטו!‬
‫טיטו, חכה!‬
‫טיטו!‬
‫מה את זוממת?‬
‫טיטו ברח.‬
‫אימא, ראית איזה עץ גדול?‬ ‫-כן, איזה יופי.‬
‫הוא בן יותר מ-1,000 שנה.‬
‫למה עקרו את שאר העצים?‬
‫כי הם חולים.‬
‫אגלה לך סוד.‬ ‫אימא שלי יודעת איך לרפא אותם.‬
‫באמת?‬
‫כמו קסם?‬
‫נכון.‬
‫כמו קסם.‬
‫אל תגלי לאף אחד.‬
‫הוא טוב עם סופיה.‬ ‫-היא מעריצה אותו.‬
‫לפעמים אני קצת מקנאת.‬
‫יש לך מזל שמצאת בשבילה אבא.‬
‫כבר יש לסופיה אבא.‬
‫כמובן, אני מצטערת.‬
‫למה התגרשתם?‬
‫היינו צעירים מדי.‬ ‫כשסופיה נולדה, זה כבר נגמר.‬
‫אבל שמרנו על יחסים טובים.‬ ‫-זה בטח לא קל עם העבודה שלך.‬
‫הרבה אנשים היו משלמים כדי להתחלף איתי.‬
‫פרנצ'סקו אוהב לטייל.‬
‫הוא תמיד היה כזה.‬
‫החמישייה למיתרים ולפסנתר של ברהמס.‬
‫ככה הכרתי אותו.‬
‫בקונצרט של מוזיקה קאמרית.‬
‫הוא היה יוצא מן הכלל.‬
‫אבל הוא לא מרגיש בנוח על במות גדולות.‬
‫הוא תמיד יכול לנסות שוב.‬
‫בראבו!‬
‫אימא, ראית? ניגנתי הכול!‬ ‫-את ממש טובה!‬
‫ולמה את כל כך טובה?‬
‫כי המורה שלי הכי טוב בעולם.‬
‫אל תקנאי בהם.‬
‫הקשר עם האימא בלתי ניתן לניתוק.‬
‫זה הלך טוב. הלך לך טוב.‬
‫אפילו שרדת בחקירה של קרובי המשפחה שלי.‬
‫אימא שלך לא חושפת רגשות.‬
‫לא. אני מכיר אותה.‬
‫היא שמחה בשבילנו.‬ ‫-גם אתה שמח?‬
‫מה את חושבת?‬
‫מוצא חן בעיניי הרעיון שנתחתן פה.‬
‫במקום שגדלת בו.‬
‫אפשר לחשוב על זה.‬
‫אהובה שלי.‬
‫מה יש?‬
‫סופיה?‬
‫נו?‬
‫מישהו ריגל אחרינו.‬
‫מי?‬ ‫-סברינה.‬
‫נו, באמת.‬ ‫-חשבתי שראיתי אותה.‬
‫זה בלתי אפשרי, בחייך.‬
‫מותק, זה בית עתיק. הוא מלא רוחות פרצים.‬
‫פשוט שמעת רעש ונבהלת. הכול בסדר.‬
‫למה היד שלה מכוסה בצלקות?‬
‫תקשיבי, לסברינה היו בעיות‬
‫ואימא שלי התחילה לטפל בה. היא עזרה לה.‬
‫הן חברות טובות מאוד.‬
‫מותק?‬
‫מה קרה?‬
‫לא יודעת, כואב לי.‬
‫איפה? תראי לי.‬
‫זה לא רציני. אל תדאגי.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, היא ננשכה.‬
‫לא צריך לקחת אותה לבית חולים?‬
‫תני לי לראות.‬
‫לא. נשים על זה משהו ויהיה בסדר.‬
‫סופיה? זוכרת מה אמרתי לך על העצים?‬
‫אימא שלי יכולה לעשות את זה גם לאנשים.‬
‫מה זה?‬ ‫-צמחי מרפא.‬
‫תרופה עתיקה לשיכוך כאבים ולחיטוי הפצע.‬
‫אני יודעת שכואב. אבל את חזקה, נכון?‬
‫זהו.‬
‫היית ילדה טובה מאוד.‬
‫תישארי לישון איתי?‬
‫בטח.‬
‫תשמרי את זה אצלך.‬
‫זה יגן עלייך.‬
‫בוקר טוב, אמה.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בטח נבהלת אתמול בלילה.‬
‫קצת.‬
‫לצערי, דברים כאלה קורים פה.‬ ‫העיקר שסופיה בסדר.‬
‫איפה פרנצ'סקו?‬
‫הוא נסע לכפר. הוא לא רצה להעיר אותך.‬
‫הוא היה צריך לעזור לדוד שלו עם פסנתר.‬
‫בוקר טוב.‬
‫היי, אמה.‬ ‫-היי.‬
‫סלחי לנו, אמה. נתראה אחר כך.‬
‫היי!‬
‫עדיין כואב?‬
‫לא.‬
‫מה זה?‬
‫את לא יכולה לגעת בזה.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני מנסה לרפא אותו.‬
‫איך?‬
‫בואי.‬
‫רואה?‬
‫הוא כאילו נפצע.‬
‫נראה כאילו הוא בוכה.‬
‫זה נכון.‬
‫אבל אפשר להציל אותו.‬
‫את יכולה ללמד אותי?‬
‫בטח.‬
‫תניחי את היד פה.‬
‫מה אתן עושות?‬
‫מתוקה, את בסדר?‬
‫מה זה?‬ ‫-זה עוזר לפצע להחלים.‬
‫זו תרופה טבעית. אני הכנתי אותה, אל תדאגי.‬
‫אימא...‬ ‫-שקט.‬
‫תעזבי אותי!‬ ‫-שקט!‬
‫את מכאיבה לי!‬
‫בסדר, מה היא עשתה לך?‬
‫היא אמרה שהיא רוצה לרפא אותי.‬ ‫-מה?‬
‫כמו שהיא מרפאת את העצים.‬ ‫-אל תאמיני לכל דבר.‬
‫זו אימא של פרנצ'סקו!‬ ‫-לא מעניין אותי מי זו!‬
‫הן היו צריכות לשאול אותי!‬
‫סופיה, חכי!‬
‫מה קורה פה?‬
‫אימא שלך עשתה משהו מוזר לסופיה.‬
‫מה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫הן נתנו לה משהו לשתות.‬
‫זה בטח אחד השיקויים הצמחיים שלה.‬ ‫גדלתי עליהם.‬
‫אני לא אוהבת שאחרים נוגעים בה.‬
‫טוב, אל תדאגי.‬
‫אלך לדבר איתה.‬
‫נפצעת?‬
‫קדימה.‬
‫סליחה על מה שהיה קודם.‬
‫לא התכוונתי להתרגז עלייך. פחדתי.‬
‫את עייפה?‬
‫כן.‬
‫תרזה?‬
‫הלכת לאיבוד?‬
‫חיפשתי אותך. מה עשיתן לבת שלי?‬
‫את דואגת יותר מדי, מותק.‬ ‫אני יודעת בדיוק מה את עושה.‬
‫אנשים באים אליי לקבל עזרה.‬
‫ואיך את עוזרת להם?‬
‫עם הדברים האלה?‬
‫אלה דברים שאת לא מסוגלת להבין.‬
‫מה? מה אני לא מסוגלת להבין?‬
‫מחר בבוקר ניסע הביתה.‬
‫למה שמרת את הדברים האלה?‬
‫אימא?‬
‫- פרנצ'סקו ואדה‬ ‫מודיעים על חתונתם, 27 ביולי 1980 -‬
‫תקשיבי לי.‬
‫תעשי מה שאני אומר, בבקשה. טוב?‬
‫לא!‬
‫אני הולכת לישון. לילה טוב.‬
‫מה שלום סופיה?‬ ‫-בסדר.‬
‫סברינה יכולה להביא לה אוכל לחדר.‬
‫אין צורך, היא כבר ישנה.‬ ‫-אני תכף עולה.‬
‫אל תמהר. אני אישן עם סופיה.‬
‫סופיה?‬
‫סופיה, מה קרה?‬
‫היי!‬
‫היי, תתעוררי!‬
‫סופיה!‬
‫מה קרה?‬
‫לא יודעת. היא פגעה בעצמה מתוך שינה.‬
‫אף פעם לא ראיתי אותה מתנהגת ככה.‬
‫היא חמה.‬
‫בואי נחזיר אותה למיטה.‬
‫קדימה, מותק. קדימה.‬
‫זה החמיר.‬
‫היא צריכה רופא.‬
‫שלום, אמה.‬
‫לא הייתם צריכים לבוא.‬ ‫שיחת טלפון אחת והיינו באים מיד.‬
‫קדימה. הרופא מחכה לנו.‬
‫יש לה בחילה, עוויתות שרירים או קשיי נשימה?‬
‫לא.‬
‫היו לה פעם התקפים של הליכה מתוך שינה?‬
‫הרעלנים של טרנטולות‬ ‫חלשים יותר מאשר אלה של דבורים.‬
‫הגוף נפטר מהם בכמה ימים.‬
‫הפצע מחלים כרגיל.‬
‫למה היא ככה?‬
‫אולי זאת אלרגיה‬ ‫או שמערכת החיסון שלה קצת חלשה.‬
‫זה קורה.‬
‫החום שלה יורד.‬
‫היא פשוט צריכה לנוח.‬ ‫תרופה פשוטה להורדת חום אמורה להספיק.‬
‫ואת הטיפות האלה לתת פעמיים ביום.‬
‫טוב, סופיה?‬
‫מחר אבוא לבקר.‬
‫תודה, דוקטור.‬
‫אל תדאגו.‬
‫אני רוצה לקחת אותה הביתה.‬
‫בואי נחכה שירד לה החום.‬
‫מה אם המצב שלה יחמיר?‬
‫בואי נחכה שהתרופות יתחילו להשפיע.‬
‫אני לא נותנת את הדברים האלה לבת שלי.‬
‫אמה, את מגזימה. שמעת מה הרופא אמר.‬
‫סופיה.‬
‫סופיה, מה יש?‬
‫בבקשה, תרחיק אותה.‬ ‫אני לא רוצה שסופיה תתעצבן שוב.‬
‫בסדר.‬
‫מה שלומה?‬
‫אימא...‬
‫אני פה, מותק.‬
‫תעזרי לי, בבקשה.‬
‫ברגע שתרגישי טוב יותר, נחזור הביתה.‬ ‫אני מבטיחה.‬
‫רגע.‬
‫אמה.‬ ‫-מה?‬
‫אנחנו צריכים לדבר איתך.‬
‫הבת שלך לא סתם חולה.‬
‫התרופות לא יעשו כלום.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כבר אין לה הגנות, אמה.‬
‫אין לה אפילו שליטה בגוף שלה.‬
‫תקשיבי לה, אני מתחנן.‬
‫סופיה...‬
‫נקשרה.‬
‫מה?‬
‫מישהו קילל אותה.‬
‫אתם משוגעים.‬ ‫-אמה!‬
‫חכי!‬
‫את חייבת לסמוך עליה.‬ ‫אימא שלי יודעת מה היא עושה.‬
‫חייבים לקחת אותה מפה עכשיו!‬
‫לא!‬
‫סופיה!‬
‫-סופיה!‬
‫סופיה, תפתחי!‬
‫סופיה!‬ ‫-סופיה?‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫סופיה...‬
‫מה זה?‬
‫מה עשית לה?‬
‫תעני לי!‬
‫זאת היא.‬
‫היא חזרה.‬
‫אמה.‬
‫יש משהו שלא סיפרתי לך.‬
‫כשעדיין גרתי פה...‬
‫הייתה בחורה שעבדה אצלנו.‬
‫אדה.‬
‫התאהבנו.‬
‫היינו ילדים.‬
‫והיא נכנסה להיריון.‬
‫התכוונו להתחתן, אבל...‬
‫בשלב מסוים היא חלתה.‬
‫ביקשתי מאימא שלי שתעזור לה,‬
‫שתרפא אותה.‬
‫אבל לא היה מה לעשות.‬
‫היא הפילה את התינוק.‬
‫והיא...‬
‫היא השתגעה. מרוב צער.‬
‫ניסינו להרדים אותה, אבל...‬
‫בשלב מסוים היא נעלמה.‬
‫אף אחד לא ראה אותה שוב.‬
‫איך זה קשור לסופיה?‬
‫כשהטרנטולה נשכה את סופיה,‬
‫אדה התחילה לקשור אותה אליה.‬
‫היא רק צריכה לסיים את הקשירה,‬ ‫ואז היא תבוא לקחת אותה.‬
‫אבל למה? מה היא רוצה ממנה?‬
‫כי סופיה היא כמו בת בשביל פרנצ'סקו.‬
‫וזה כל מה שאדה רוצה.‬
‫בת.‬
‫-אנחנו אומרים לך את האמת.‬ ‫-אנחנו רק רוצים להגן על סופיה.‬
‫מה צריך לעשות?‬
‫אני יודעת איך לנתק את הקשירה.‬ ‫אבל אנחנו צריכים למהר.‬
‫אף אחד לא יפגע בה.‬
‫אמה! לא!‬ ‫-אמה!‬
‫אמה, תפתחי!‬
‫אמה, אני מתחנן!‬ ‫-אמה!‬
‫תפתחי.‬ ‫-תקשיבי לי!‬
‫אמה!‬
‫תפתחי!‬
‫מותק.‬
‫קדימה, סופיה.‬
‫בבקשה.‬
‫לעזאזל!‬
‫היא תיקח אותה.‬
‫תראי מה היא עשתה לי.‬
‫סופיה?‬
‫סופיה...‬
‫סופיה?‬
‫איפה סופיה?‬ ‫-ראיתי אותה...‬
‫איפה סופיה?‬
‫אמה.‬
‫מותק...‬ ‫-היא לקחה אותה. ראיתי אותה.‬
‫תירגעי.‬
‫חכי. אל תזוזי.‬
‫אני חייבת למצוא את סופיה!‬
‫תירגעי, אמה.‬
‫איפה היא?‬
‫תירגעי.‬
‫זו אשמתי.‬ ‫-לא.‬
‫זו לא אשמתך. פרנצ'סקו הלך לחפש אותה.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫בהתחלה לא הבנתי.‬
‫זו לא הייתה קשירה פשוטה.‬
‫נגע באדה משהו חזק ומרושע.‬
‫אדה?‬
‫אף פעם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי כדי להציל אותה.‬ ‫זו הייתה החובה שלי.‬
‫אבל היא ברחה.‬
‫ואף אחד לא הצליח למצוא אותה.‬
‫אבל כשהיא הרגישה את הנוכחות שלכם,‬ ‫היא התעוררה שוב.‬
‫מה קרה לה?‬
‫אדה לא הפילה כי היא חלתה.‬
‫משהו קרה לה.‬
‫ופרנצ'סקו אשם.‬
‫כשאדה נכנסה להיריון,‬
‫פרנצ'סקו לא היה מוכן להפוך לאבא.‬
‫הוא היה רק נער שכל החיים לפניו.‬
‫הוא ניסה לשכנע אותה לשנות את דעתה, אבל...‬
‫אדה התעקשה, היא רצתה את הילדה בכל מחיר.‬
‫אז הבן שלי...‬
‫עשה את הטעות הגדולה בחייו.‬
‫הוא ניסה לעשות טקס.‬
‫בחשאי...‬
‫כדי לגרום לה להפיל.‬
‫הוא רצה שהכול יחזור לקדמותו,‬
‫אבל לא ידע איך לעשות את זה.‬
‫לא הייתה לו המיומנות לזמן כוחות כאלה,‬ ‫לשלוט בהם.‬
‫ניסיתי לרפא אותה, אבל כבר היה מאוחר מדי.‬
‫הייתה לי חובה... להגן על הבן שלי.‬
‫כמו שניסיתי להגן על סופיה.‬
‫איך נוכל למצוא אותה?‬
‫יש דרך?‬
‫טקס איחוד, אבל זה מסוכן מאוד.‬
‫הקשירה עם סופיה מזינה את אדה.‬
‫בכל רגע שעובר היא מתחזקת.‬
‫את עלולה להיקשר אליה.‬
‫זה לא משנה.‬
‫אני חייבת למצוא את הבת שלי.‬
‫עשיתי את כל זה בשבילנו.‬
‫אז סלחת לי?‬
‫אדה...‬
‫אנחנו רק שלושתנו.‬
‫את רק צריכה להבין איפה הן.‬
‫אל תתעמתי איתה משום סיבה שבעולם.‬
‫פרנצ'סקו!‬
‫ראית אותה?‬
‫אדה הבחינה בך?‬
‫כן.‬
‫היינו במערה.‬
‫גם פרנצ'סקו היה איתה.‬
‫סופיה.‬
‫זה המקום.‬
‫תעזרי לי, בבקשה!‬
‫אני חייבת לטהר את הדם‬ ‫לפני שאחתוך את הנשיכה.‬
‫אני חייבת לערבב בין הדם שלך ושלה.‬
‫זו הדרך היחידה לקשור אותה אלייך שוב.‬
‫מה קורה פה?‬
‫סופיה?‬
‫סופיה, תתעוררי!‬
‫היא לא שומעת אותך.‬
‫קחי.‬
‫עכשיו אני צריכה את הדם שלך.‬
‫אמה, לא!‬
‫אימא!‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬