Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Denna film spelades in under loppet av en vecka
i José Álvaro Balvíns liv, även känd som J Balvin.
Du, Balvin!
Kan vi få en bild?
Jag älskar dig!
Ge allt nu, kompis.
Få dem att jubla.
Mexiko!
Här med er alla!
Direkt från Medellín, Colombia!
J Balvin!
Upp med händerna, Mexiko!
Läget, Mexiko?
Jag vill se era händer i luften, Mexiko.
Upp med händerna!
Tack, tack. Tack så mycket.
Det här är ett meddelande från José Álvaro Osorio Balvín till er alla.
Jag är colombian och stolt över att föra ut mitt land i världen.
Jag tillhör varken vänstern eller högern, men jag går alltid framåt
med värdighet och respekt.
Jag ska prata om olika realiteter, en som jag har gått igenom,
nämligen ångest och depression. Det är en realitet.
Och om någon därute har det jobbigt...
...och inte ser ljuset och befinner er i mörkret,
så vill jag berätta att det händer mig med.
Och nu vill jag att alla tänder ljuset på sina mobiler.
Och varje ljus representerar en bön, ett hopp.
Okej.
Tack, Mexiko, för positiva vibbar. Vackra och älskade Mexiko.
Och om ni är med mig och vill känna något,
så sjung med, så att alla positiva vibbar känns i Colombia,
och all fred och kärlek.
God morgon, god morgon.
Hur är läget?
-Mår du bra? -Ja.
Här får du.
Kl. 06.21. Vi byter till colombiansk tid.
God morgon, hur mår du? Allt väl?
Jag åker hem till den viktigaste konserten i mitt liv.
Min första solo-arenakonsert.
Jag ser fram emot att åka tillbaka till Medellín. Jag behöver min stad.
Jag behöver känna dess energi.
Jag ringer så fort jag landar. Jag älskar dig med, pappa. Hej.
Det har varit en lång resa från Medellíns gator.
Det har varit jobbigt, särskilt turnerandet.
Men jag har jobbat hårt för att komma hit.
En applåd för J Balvin!
J Balvin har flest nomineringar på 2018 års Latin Grammys
med åtta totalt.
J Balvin!
Han blev den första reggaetonartisten som medverkade i Saturday Night Live.
Vem älskar inte J Balvin och reggaeton?
Balvin når en viktig milstolpe på YouTube...
Colombianske J Balvin var årets mest streamade artist.
God dag.
Välkommen till Medellín, min kompis.
Ja, sir.
MEDELLÍN, COLOMBIA EN VECKA TILL KONSERTEN
Åh, shit!
Jag försöker alltid bli bättre på allt som jag gör.
Nu försöker jag hitta balans...
Nu åker vi.
...för att inte förlora det viktigaste,
nämligen vem jag är som människa, inte som artist. José.
Titta där.
Det står "J Balvin".
-Hej! -Ungar, ska ni inte hälsa?
Är allt bra?
-J Balvin! -Hej!
Här är de senaste nyheterna.
Fackföreningar, sociala organisationer och universitetsstudenter
upprepade sina krav på en nationell strejk.
Pojken från Medellín, J Balvin, presenterar
Arcoiris-turnén...
i staden som gav honom till världen.
Lördagen den 30 november på Atanasio Girardot Stadion.
JOSÉS HUS
Så i morgon bitti...
Träning. Eller meditation först.
Meditation.
Vi skriver "meditation" två gånger så att jag inte glömmer.
NICOLE ROMERO EXEKUTIV ASSISTENT
Så träffar jag mina föräldrar på tisdag.
-Någon dag borde vi åka till arenan. -Vi åker dit varje dag.
RICK CÁCERES PERSONLIG ASSISTENT
-Vad skriver du? -Hej, Iván!
IVÁN ALARCÓN EKONOMICHEF
Vill du se något otroligt?
Alla mina drömmar... 99 % har gått i uppfyllelse.
Konserten i Monterrey, Mexico City,
Chile, Argentina, Saudiarabien, och nu Medellín-stadion.
Min största någonsin.
-Varför är du så nervös, då? -Kom igen, ett stadion ensam...
Jag är ingen artist. Jag förstår inte vad du känner.
Det är första gången jag spelar på ett stadion själv.
Men det är utsålt. Vad är du rädd för?
För att jag brukade gå på konserter på den arenan för 15 år sedan
med Nicky, Yankee, Ivy Queen... Alla legenderna.
Och jag drömde om att spela där själv en dag.
Så vilken var den svåraste konserten?
Puerto Rico.
Absolut.
I Puerto Rico mådde jag så dåligt.
I går, på gymmet med Gordo, började jag få den känslan igen.
Och tänkte: "Fan, det är tillbaka."
Hur känns det?
Som om jag inte är närvarande, att jag är utanför min kropp.
-Men allt är ju bra? -Ja.
Allt utanför är bra, men inte i huvudet.
Det är helvetet på riktigt. Fattar ni?
Liksom, varför känner jag så här?
Det är rädsla.
Och endast när man fokuserar på nuet kan man lura hjärnan.
Som när jag står på scenen fokuserar jag på att sjunga.
-Man distraheras. -Av publiken?
Av något man fokuserar på.
Bra att du inte ställde in konserten.
När jag väl står på scenen, känns det bra.
Vi är pajaser på scenen.
Vi ser glada ut. Det är därför jag gillar Hector Lavoes låt "El Cantante".
-Den är jättebra. -Ja, det är min favoritlåt.
JOSÉ 13 ÅR
Jag växte upp i Medellín
i ett medelklasshem med en fot i två världar.
Mina rika vänner såg mig som fattig, och mina fattiga vänner såg mig som rik.
Min far lärde mig att jobba hårt,
och min mamma uppmuntrade mig att bli en drömmare.
När jag var 17 blev pappa arbetslös
och familjen fick ekonomiska problem.
Jag ville ta hand om dem, och min enda talang var musik.
Jag drömde om att bli stjärna, men jag visste att jag skulle få kämpa.
Min första kärlek, La Mona, och jag,
flyttade till Miami för att förverkliga min dröm i USA.
Men livet i Miami som invandrare var hårt, väldigt hårt.
Jag levde dubbelliv, målade hus på dagarna för att försörja mig,
och på kvällarna lekte jag stjärna,
åkte limousiner som inte var mina och klädde upp mig för små gig.
Jag var väldigt frustrerad.
För jag ville bli någon...
...men jag ville inte komma hem till Colombia som en loser.
Men jag mådde inte bra i USA med att leva detta falska liv.
Det var första gången jag blev deprimerad.
Man vill bara dö.
Hjärtat bultar och ångesten kommer, och man börjar tappa hoppet.
Någon berättade om sömnpiller...
...och jag tog typ fem varje kväll.
Jag saboterade min hjärna.
Depression är ett helvete.
Det är starkare än en själv.
Inget stämmer.
Jag funderade på att ta livet av mig.
Jag minns att jag ringde min mamma och grät...
"Varför valde jag den här karriären?"
Jag beslöt att åka hem till Medellín.
Men jag ville inte ge upp mina drömmar.
Vad tycker ni om det här? Det är bara en idé, den är inte klar.
Yo, Shako!
Hur är läget?
När jag kom tillbaka till Medellín visste ingen vem jag var.
Så jag började köra hårt.
Uppträdde överallt i stan, på gatorna, i skolor, på gym,
var de än tog emot mig. Jag sa aldrig nej till någon.
J Balvin, El Negocio.
Nästa video ska vara på ett femstjärnigt hotell
i New York eller Los Angeles.
-Om Gud vill det. Välsigne oss. -Amen.
Första gången jag hörde min låt på radion var klockan tre på morgonen,
och jag minns att jag...
...grät. Jag grät av lycka.
Det var en hit i min stad. Så jag tänkte: "Folk fattar mig."
Det var min hemstad som lyfte min energi och lyfte min musik.
Det är därför de kallar mig "El Niño de Medellín", "Pojken från Medellín."
Och här är vi nu.
Var försiktig med hunden.
Colombia, Medellín, så coolt!
José! José! José! José!
José vill träffa er alla. Det är därför han är här.
Vid dagens slut, när han är klar, kommer han och tar foton med er allihop.
José! José! José! José!
Jag kan inte säga nej till någon. Det var så jag blev uppfostrad.
Om folk vill ta ett foto, så gör jag det.
Jag har OCD. Heter det så?
Så om jag inte tar ett foto, minns jag den personen i resten av mitt liv.
"Fan, jag tog inte ett foto med honom."
Tack. Hur är läget? Allt bra? Okej. Vad håller ungarna på med där borta?
José!
Ursäkta mig.
Den här är tuff.
-José, ett foto! -Okej.
När jag var okänd i branschen
sa mamma: "Du kommer att träffa en massa viktiga människor."
Balvin!
"Men vad som än händer, så måste du vara dig själv.
För den dag du tror att du är en stjärna, så slutar du lysa för mig."
En applåd för José!
Lägg dig ner.
Vilken stor pojke.
"Colombia är det senaste landet som ansluter sig till latinvåren..."
"Demonstranter fyllde gatorna för att protestera mot president Duque."
"Alla hoppas att Balvin ska säga något viktigt
om vad som händer i Colombia."
MAÑAS RU-FINO RAPPARE, DOBLE PORCIÓN
-Hej. -Hej!
Herregud, vilken galen frisyr du har.
Varför haltar du?
DANIEL ESCOBAR GAMMAL VÄN
För att jag är trött.
Hur var din dag?
Jättebra! Jag har varit i Comuna 13 hela dagen.
Och nu har jag ont i halsen.
-Ta Strepsils. Du måste suga på dem. -Ja, det vore bra.
Är det nytt eller på väg ut?
Vare sig det är nytt eller gammalt så är det jättefult.
-Hur mår dina föräldrar? -Bra.
Har ni hört om allt rabalder som de där typerna ställer till med?
De där "Doble Porción"-rapparna från gatorna.
Vad har de gjort?
De kritiserar mig och säger: "Var är pojken från Medellín?"
De hotar att protestera mot konserten.
Det här är det enda landet där artister väntas göra saker
som de inte ska göra.
Du ska gå upp på scenen, sjunga och underhålla folk.
Och om du säger något, så är det fel.
Och om du inte säger något, så är det också fel.
Livet har många upp- och nedgångar, utmaningar.
Allt sådant där kan verkligen påverka en.
Att ha ångest eller depression är som en utomkroppslig upplevelse,
och verkligheten finns liksom... inte där.
Och rädslan blir större och värre.
Men om det kommer så vet man att det går över.
Det känns som om det inte ska gå över, men det gör det.
Och jag kommer att bli starkare.
FEM DAGAR TILL KONSERTEN
"Colombia Despierta." "Colombia vaket" är hashtaggen
för landets största demonstrationer på flera år.
Jag är en student!
Och vi ska kämpa!
Hundratusentals människor protesterade
då ilskan tilltog mot högerpresidenten Iván Duque och hans kabinett.
Samhällsaktivister har fördömt
Duques sabotage av Colombias historiska fredsfördrag.
Det här är inget sammanträffande. Det händer för att folk vill bli hörda.
Vi har tröttnat, vi har fått nog, men framför allt har vi vaknat.
Länge leve nationalstrejken!
Demonstranterna kräver att sociala och ekonomiska reformer
måste införas. Och regeringen lyssnar inte.
Hej, Fede, hur mår du? Hur går det med allt?
BORGMÄSTARE FEDERICO GUTIÉRREZ PÅ TELEFON
Såg du demonstrationerna i morse?
Och dem i går kväll?
Jag håller på att bli galen,
för konserten måste bli helt fantastisk.
Okej. Hej.
Balvin! Hur är läget?
Kan du hälsa på Juan Andrés och María Luisa?
Ja.
Hej, Juan Andrés och María Luisa, hälsningar från J Balvin.
Gör om det.
Juan Andrés och María Luisa, "hej" från José.
Nu går vi.
-Tack. -Ingen orsak.
Det är som i en film. Halva Medellín är här.
Hur är läget?
Vi tar bilderna nu, så att jag kan träna.
-Vi älskar dig! -Tack. Jag älskar er med.
Folk är väldigt glada.
De ställer sig på maskinerna bredvid honom för att ta foton.
J Balvin tränar här på mitt gym.
-Kommer du på konserten på lördag? -Självklart!
Vi har lagt ner själ och hjärta i den här konserten.
Jag är tacksam varje dag, kompis. Varenda dag.
MATT PARIS MUSIKER
Tusentals colombianer var ute på gatorna
i marscher, protester och strejker.
Det var 134 protester i landet, och 184 marscher
enligt polisen.
President Iván Duque vill förhindra att demonstrationerna blir våldsamma
som i andra länder i regionen.
Har du sett det här?
Ja, jag läste det i går.
Jag fattar inte. Vad hände?
Blev de arga för det du sa i Mexiko?
För att jag inte har sagt något om protesterna.
Kan du kolla vad han sa här?
Vad hette han nu igen?
Mañas Rufinest.
Här är han.
Story.
"De oengagerade stjärnorna..."
"...som bevakar branden från Miami, men håller sig utan lågorna."
"Var är El Niño de Medellín?"
"Härmar våra koncept
och säljer dem som om de vore hans, och säljer sin konsert..."
Helvete.
Det suger.
Killen är en total loser.
Mañas, hur mår du?
Jag är i Medellín ifall du vill träffa mig personligen.
Jag skulle vilja förstå vad ditt problem är med mig.
Kom.
Innan vi börjar: Ni ska göra det här som om det vore ett tv-program.
I filmer gör man så här.
En sångare!
Som är fet!
MARIA "LA MONA" OSORIO F.D. FLICKVÄN
Fet!
Pavarotti!
Tre feta sångare?
The Backstreet Boys!
-Men vad betydde det här? -Att det var en grupp med sångare!
Nähä!
José! José! José! José!
Han lägger tillbaka den.
En sångare!
En grupp!
NSYNC!
-Titta. -Visa mig.
Marta, din jävel, vi har ont om godis. Äter du upp det?
De anställda vet inte sina gränser.
VALENTINA FERRER FLICKVÄN
-Jag har väl redan tagit pillret? -Ja.
Du måste vila, även om det bara är en liten stund.
Inte en hel dag, men en stund. För att återfå lite energi.
Koppla bort precis allt.
Jag var så nära dig i natt.
-Va? -Jag låg hos dig hela tiden.
Nu går vi till sängen.
FYRA DAGAR TILL KONSERTEN
Det som händer nu med alla demonstrationerna
gör allt mer komplicerat.
Det gör mig väldigt orolig.
Jag måste vara noga med vad jag säger.
Jag vill inte ge mig in på politik, för det är inte min grej.
Jag vill bara fokusera på att skänka ljus åt världen.
Ju mer man ger, desto mer kommer man att få.
När jag insåg att musik är ett sätt att uppnå ett mål,
och inte ett mål i sig...
LO NUESTRO-GALAN 23 FEBRUARI 2017
...insåg jag att min uppgift var att få folk att drömma.
Det är ett bra tillfälle för latinos att samlas
och visa världen hur coola vi är, att vi är en fin och stark generation.
Var äkta, ända in i döden.
När jag blev framgångsrik kände jag ett stort ansvar,
särskilt för att representera min stad Medellín för resten av världen.
Medellín var länge känd som Pablo Escobars stad,
en stad som var präglad av kokain och droghandlare.
Min dröm var att förändra det.
Det har alltid varit min dröm att uttrycka mig på spanska.
Men vi pratar engelska, fast jag sjunger på spanska.
-Exakt. Säkert 90 %... -Förstod inte vad jag sa.
Men 100 % av dem kände vibben.
När jag började bli känd
sa många att jag måste sjunga på engelska för att bli en global stjärna.
Men jag ville vara trogen mot mitt folk genom att sjunga på spanska.
Och vet ni vad? Det funkade.
J BALVIN, WILLY WILLIAM MI GENTE (OFFICIELL VIDEO)
Min lilla pojke.
JOSÉS MAMMA PÅ TELEFON
Ditt andliga liv och ditt yrkesliv är som ett pussel
där varje bit faller på plats.
Fan också.
Vad har hänt?
Studenterna blockerar motorvägen.
Det blir värre för varje dag.
För var dag blir du en bättre människa och det är det jag har bett för så mycket.
Herregud! De har krävt en nationalstrejk på onsdag igen.
De ska demonstrera och stänga av gatorna igen.
Vilken jävla soppa.
José.
Är ni klara?
Då tar vi den.
Nu kör vi, mina kompisar!
Konserten på Megaland är inställd.
Det är den andra inställda konserten denna veckan på grund av strejken.
Fan också.
-Vad har hänt? -De har ställt in Megaland-konserten.
Pope!
-Läget, kompis? -Min hals är helt körd.
Men de har ställt in konserten på Megaland!
-Va? Varför då? -På grund av demonstrationerna.
-Vem skulle spela på Megaland? -Ricky, Sech...
Då spelar vi för dem som kan komma.
Jag menar Daddy Yankee och alla de.
Jag ska försöka ordna det.
Jag betalar, vad det än kostar. Medellín förtjänar en bra konsert.
-Absolut. -Okej. Ordna det.
Jaime! Ska vi börja?
Vi sätter oss här.
-Vill du prata om allt? -Om allt. Du känner ju mig.
Jag säger som det är.
Det börjar bli jobbigt, va?
-Vadå? -Det de säger om din politiska hållning.
För mig är det så...
Jag gillar inte hur de har behandlat folket.
Nu ska vi vara "landets presidenter"
och säga vad som är rätt och fel,
men förr var allt vi gjorde fel och ingen ville lyssna.
Och vad jag än säger så blir de inte nöjda.
För om jag inte stödjer deras åsikter så är jag en skithög.
"Det är lätt för dig att klaga från huset i Miami, från 10 000 m höjd."
Men de nämner inte hur vi har kämpat för att komma hit.
Folk ser belöningen, men vet inget om bakgrunden.
De vet inget om bakgrunden. Många av dem som angriper oss...
...har det helt klart jobbigt.
Ja. Men är det mitt fel? Nej, det är det inte.
Jag har aldrig sett mitt namn, J Balvin, på valsedlarna.
Och det intresserar mig inte alls. Vårt jobb är att underhålla.
-Okej. José. Tack för att du tog dig tid. -Ingen orsak.
-Hallå. -Hej, hur mår du?
Jag har ont i halsen. Det gör jätteont.
Vad har hänt?
RAMIRO AGUDELO ANDLIG RÅDGIVARE
-Det är nog nerverna. -Hur var det i Comuna?
Fantastiskt.
-Sjöng du? Blev folk glada? -Ja. Jätteglada.
Vad bra. Och hur är det annars?
Nu klagar alla på artister på grund av strejkerna.
Särskilt mig. Det är som om de hatar mig helt utan anledning.
Ja, men tro inte att det är hela landet som talar.
Om du tar det personligt
så ser du inte vad du ger till Colombia.
Ja, okej... Jag sms:ar dig när jag är klar med fotograferingen, om ett möte.
Bra. Säg en tid, så kommer jag dit.
Och säg om du vill äta något särskilt.
Jag behöver bara prata. Det räcker. Okej. Kram.
Hej då. Jag älskar dig med.
RAMIRO AGUDELO ANDLIG RÅDGIVARE
Du måste tänka på din hälsa och inte låta det här påverka dig.
Annars knäcker det dig.
Nej då, men det gör mig ledsen.
Alla Instagram-kommentarer, alla påhopp och skit.
Men det är inte personligt.
Och du kan inte vänta dig att alla ska älska dig.
Jag minns första gången vi träffades.
-Det var för nio år sedan. -Du gillade mig inte.
-Det gjorde jag visst. -Nej!
-Det gjorde jag, men... -Du ville inte ha mig i huset.
Jag älskar alla människor.
Men jag ville inte ha en reggaeton-sångare som min dotters pojkvän!
Jag ville inte ha en reggaeton-sångare... Ska jag säga det med kärlek eller rakt ut?
-Både och. -Okej.
För att min dotter höll på att bli kär i en artist.
"J Balvin, den kända artisten."
Hon skulle inte bli kär i artisten, utan i José, människan.
Balvin, artisten, måste framstå inför världen som en playboy...
...som reser runt i världen och är beundrad av alla kvinnor.
Men jag insåg att din identitet började försvinna
mellan artisten och människan.
Jag såg att José var olycklig.
Och att Balvin var den starke, inte José.
Men José har fötterna på jorden.
Först kommer José, sedan Balvin.
När jag går upp på scenen blir jag någon annan.
Mitt alter ego, J Balvin.
Spänningen mellan José och J Balvin
bidrog till min ångest, smärta och depression.
Jag gjorde uppror när jag var ung för jag ville vara någon annan
med en massa smycken, tjejer och bilar.
Jag tappade bort mig och glömde José.
Jag fick panikattacker och ångestattacker,
och ibland ville jag bara äta och sova. Jag blev jättetjock.
Jag klagar inte på feta, men jag var jättesmal,
och jag vägde 125 kg, som är ungefär 200 pund.
Jag var desperat.
J BALVIN PÅ SJUKHUS
SÅNGAREN TACKAR FANSEN EFTER SJUKHUSVISTELSE
J BALVIN STÄLLER IN SIN KONSERT I FÖRENADE ARABEMIRATEN P.G.A. SJUKDOM
Vi hörde att du låg på sjukhus. Hoppas att du mår bättre.
-Hur mår du? -Lite bättre.
Hoppas det.
-Vad sa läkaren? -Att jag är bättre, men måste vila.
Jag mådde dåligt, och ville berätta vad jag gick igenom.
Så jag började öppna mig och berätta om min depression.
Jag vill ta upp något som sällan diskuteras: Ångest.
Det var som terapi.
Kompisar, bröder, systrar.
Ni är inte galna för att ni är deprimerade. Ni är inte galna!
"Du har pengar, du har allt." Det där är så dumt!
Jag vet folk som är jätterika, som kämpar emot depression.
Ingen säger: "Jag vill hyperventilera, jag vill känna att jag inte får luft.
Jag vill känna för att fly, som om jag ska dö,
och jag vill känna som om jag tappar kontrollen över hela kroppen."
Ingen i hela världen, som jag känner.
Jag pratar om hur jag känner mig,
och jag vet att precis som jag finns det tusentals människor...
...som har upplevt det här.
Folk kommer fram till mig på konserter, signeringar
och säger: "Tack för det du sa. Du har avstigmatiserat dessa problem."
Och om någon har upplevt det här
så kom ihåg att ljuset kommer, och det är därför vi har ljus här i kväll.
När det känns som svårast försöker jag få kontakt med mig själv.
Så att jag inte vänder mig utåt. Jag vänder mig inåt.
Det är tack vare meditationen som jag inte tar droger eller dricker alkohol.
Meditationen har räddat mitt liv.
Helt klart.
Jag vill bara bli bättre för varje dag som går.
Och det tar tid.
TRE DAGAR TILL KONSERTEN
-Hallå, kompis. -Hallå.
Jag ringer för att berätta att demonstrationerna har börjat igen,
så tänk på vilken väg ni tar
och kolla efter avspärrade vägar.
Okej, hej. Fred.
Massdemonstrationerna i Colombia igen,
med över en miljon människor på landets gator.
De största massdemonstrationerna i Colombia på åratal.
Dessa vandaler vet inte ens vad de vill. De är asociala.
Vi är trötta på att bli marginaliserade och att "försvinna".
Vi har tröttnat! Det måste bli ändring!
Polisen använde tårgas mot demonstranter
som blockerade stora transportleder i Bogotá, Cali och Medellín.
Regeringen stängde gränserna
och gav myndigheterna tillstånd att införa utegångsförbud.
Bråk mellan poliser och demonstranter
har lett till 270 skadade, däribland 150 poliser
och tre dödsfall i hela landet.
Han blev träffad i ansiktet!
Mördare! Mördare!
Det som aldrig kommer tillbaka är Dilan Cruz leende,
den unge demonstranten som har blivit en symbol
för den djupa politiska och sociala krisen i Colombia.
Jag har inte sett sådana här motsättningar i staden på över 20 år.
Helt kollapsad.
Titta så mycket folk det är på bron.
-Min pappa stod där i två timmar. -Det händer aldrig här.
Det är allvarligt.
-Ja, och killen de sköt i huvudet. -Dilan!
-Fonsecas konsert blev inställd. -Ja.
-Och Megaland, också. -Men det är i Bogotá.
-Jag har hopp. -Vi ser vad som händer i morgon.
-Jag har hopp. -Vänta till i morgon.
Jag har hopp.
-Jag vet, det har jag med. -Jag har hopp.
Men vi vet inget förrän i morgon.
Jag har hopp.
-Jag behöver inte din negativa energi. -Jag kan gå.
Vi tänder ett ljus och ber för att inget händer.
Vi tänder ett ljus.
Kan jag få ett ljus?
Titta, vad jag hittade.
Inget ska hända på lördag. Säg det.
Inget kommer att hända på lördag, bara bra saker.
-Min hals ska bli bättre. -Den blir bättre av sig själv.
För fred i landet.
Det är därför vi har den här konserten.
CARLOS LÓPEZ PSYKIATER
Ni kommer samtidigt. Var det planerat?
SERGIO FRANCO PERSONLIG LÄKARE
Är det doktorernas dag?
-Hur mår du? -Stressad av alla demonstrationer.
Jag har medicin åt dig.
-Vad är det? -För halsen.
Gapa, så får jag se.
-Självklart. -Vadå?
Den är röd som fan.
Det svider som fan.
-Han har allvarlig laryngit. -Gå upp och lägg dig.
Bästa läkarna någonsin, så båda fick komma.
En får hålla i honom, den andra får ge honom sprutan.
Nej, för fan. På höger sida, försiktigt.
Det finns inget annat sätt. Det gör ont.
-Jag vet, men... -Jag är försiktig, men det gör ont.
Det är effektivt.
Carlos, vet du hur man gör? Jag skulle aldrig låta en psykiater ge mig en spruta.
-Helvete! -Den svider, va?
Klart.
Jag fläckade ner byxorna. Dina Louis Vuitton.
Du måste vila i några dagar.
Okej, då går vi.
Hej då.
Hej då. Jag älskar dig.
-Tack. -Bra. Ring om du behöver något.
Du...
Det är så sjukt med killen som dödades av polisen.
-Ja, det är hemskt. -Titta på det här med mig.
Dilan.
Det är sorgligt.
-Ska jag lägga ut det? -Det är inte din sak.
Alla artister är olika. Vissa är intresserade av politik.
-Vissa föredrar att prata om drömmar. -Och det ska du fortsätta med.
Jag kan inte uttala mig om något jag inte är säker på.
Och det är ansvarsfullt av dig.
Men det gör oss inte mindre colombianska.
Att jag var tyst förr betyder inte att jag inte bryr mig.
Men det är första gången på flera år som det här landet känns så... dåligt.
Vad jag än säger kommer de att angripa mig. Det är normalt.
Jag kan inte bara skriva att han dog. Folk skulle vända sig emot mig.
Han dog inte. Han blev mördad!
Eller hur? Han dog inte. Han blev mördad.
Vad är det för hashtagg?
"De dödade honom."
-Ska du lägga ut det? -Självklart.
Varför då?
Vad tror du?
Jag vill inte göra ett misstag.
"Mina djupaste kondoleanser till hela familjen.
Hans liv togs ifrån honom då han kämpade för sina drömmar."
-Det var fint. -Okej, då.
Det är utlagt.
Åh, shit, du har redan 200 svar. På hur många minuter? Två?
Vad gör du? Ignorera dem.
"Seriöst? Postar han först nu?"
-Svara inte. Svara inte. -Okej, då.
Jag är säker på att när vi har konserten
så blir det en humanitär upplevelse, inte en politisk.
Jag har hopp.
För fem månader sedan planerade vi konserten,
men vi hade inte planerat det som händer just nu,
med demonstrationer och våld.
Det är vansinnigt.
Jag trodde att jag visste vad för sorts artist jag ville bli,
men nu vet jag inte vad jag ska göra.
För jag förstår inte det som händer i mitt land.
Plaza Bolívar i Bogotá förvandlades till ett slagfält
då män i luvor anföll kongressen, domstolen och stadshuset.
Folk är inte dumma. De vet vem som är äkta och inte. Jag respekterar det.
Men ibland tänker jag: Varför dömer de mig så hårt för det här?
Så ibland vill jag bara...
...vara osynlig.
Men så tänker jag: Hur kommer det att kännas
om jag inte får kärlek tillbaka från folket?
Hejsan. Hej. Hej.
Håll henne i benen, så här.
Titta på Sky där borta.
Mannen som talar med grisar.
Hur gammal är du? Typ tio?
Jag är pojken från Medellín, jag är typ sju!
-Vilken underbar utsikt. -Det är så fint.
Man ser hela staden. Comunas ligger där borta.
Manrique ligger där.
-Det är inte långt kvar. -Bara två dygn.
Helvete!
Det ska bli kul.
Härom dagen frågade någon hur gammal jag var,
och jag hade glömt, och sa att jag var yngre.
Det är som om min kropp inte accepterar, eller att min själ inte accepterar
att jag börjar bli vuxen.
Ja, exakt.
Är den på? Jag måste kolla.
Hej, allihop. J Balvin här på turné. Jobbar med alla artister. Allt är bra.
Vi ska direkt till konserten i kväll. Vi får hoppas att det är packat.
Än är ingen här.
Vi får se hur det är om ett par år.
J Balvin är här!
Kan vi ta ett foto?
Sköt om dig.
Min kung. Allt är bra. Tack.
Vi älskar dig, José!
Vad äter ni där?
Man måste gå igenom helvetet för att känna himlen.
Folk i Medellín vet det. Jag började från botten.
Men det var inte tur. Det var stora uppoffringar, hårt arbete...
...och en stor dröm.
Herregud.
Även om ni inte gillar mig, ska ni veta att jag har jobbat hårt för det.
Och det är ett faktum.
Jag tänkte på första gången jag var här.
Det var en fotbollsmatch och jag skulle uppträda på scenen.
Jag sjöng, men ingen brydde sig.
Och nu är vi här.
Drömmar är fantastiska.
Det är det fina med drömmar.
Så länge man har en dröm har man ett skäl att vakna... och kämpa.
Hur är läget?
-Hur är det? -Bra.
-Är konserten i morgon? -Ja.
Det blir jättebra, när strålkastarna blandas med ljusen från stan.
Det blir ditt ögonblick. Du förtjänar det.
-Har du hållit på med det här i 15 år? -Ja, i 15 år.
Jag ser dig som ett exempel på någon som har lyckats.
Du vann ju en Grammy och allt det där.
Men det är bättre att bli älskad och respekterad av sitt folk.
-Folk tycker att du gömmer dig... -Lägg av.
Som om ingen kan nå dig, även om de kastar en sten på dig för att väcka dig.
Jag menade inte att angripa dig,
bara få dig att lyssna och säga något om det.
Men vad fan har jag gjort?
De som demonstrerar på gatorna är från min generation.
-De ser dig som ett exempel på framgång. -Jag vet.
Det enda de begär är en ordentlig utbildning.
Och när de går till doktorn
vill de få bra vård, inte bara skickas hem med en Tylenol. Fattar du?
Vad du än kan göra så skulle det hjälpa dem.
-För de dödar ungdomen. -Ja, jag vet, det är fruktansvärt!
Det är det som händer i stan. Jag är född och uppväxt här.
De dödade en kille. Det är hemskt.
Det kanske är det som folk behöver höra från dig nu.
Har alla champagne?
Jag är bättre på att sjunga än att hålla tal.
Först av allt vill jag tacka er alla. Ni är min familj.
Skål för Carlos López. Tack.
Tack...
...för att du hjälper mig att hålla mig kemiskt stabil.
Tack.
Skål för mina föräldrar, som är här. Här är pojken från Medellín.
Det var ni som skapade detta monster.
Tack, mamma och pappa, för att ni är här. Jag älskar er.
Och till min moster och min lillasyster. Det är en liten familj.
La Mona! Den första jag sa till att jag skulle sjunga
och hon sa att det skulle gå bra. Skål för dig!
Skål för José!
Skål, allihop. Skål.
Nu spelar vi lite musik. Skål!
KONSERTDAGEN
Jag ringde för att jag försöker gå på konserten.
Men vi ska få barn vilken dag som helst.
En ny baby?
Ja, en pojke till.
Herregud! Grattis!
-Bli inte sur på mig. -Nej, aldrig.
Bara att du ringde är fantastiskt.
Jay-Z, hur är läget?
Hej. Grattis. Grattis till allt.
-Lycka till i kväll. -Tack.
Välsignelser och respekt. Hälsa din fru också.
Min kompis, kompis, kompis.
Ha en helt fantastisk konsert. Jag är stolt över dig.
Jag önskar att jag vore där, men jag spelar in The Voice.
Men du... Grattis.
-Hur dags vill du vara där? -Runt sju.
Får jag titta i halsen? En gång till.
Vi ska avsluta behandlingen vi påbörjade för två dagar sedan.
-Nej! Den sitter kvar! -Lugn, lugn.
Lugn.
Assistenten.
-Vad var det jag sa? -Jag vet.
Hej, mr Scooter. Hur mår du?
-Bra. -Min kompis.
-Hej. -Hej.
-Hur mår ni? -Hur mår du?
-Får jag stjäla dig? -Ja.
Härom dagen skulle du bestämma
om du skulle lägga ut den där posten om killen som blev dödad.
Och du bestämde dig för att göra det, men nu är folk arga.
De är arga för de tycker att det du sa
var ett uttalande om att killen dog, men inte varför han dog.
När man blir musiker är inte målet att bli politiker.
Nej.
Men när man får en plattform som är större än politikers
så att man kan inspirera människor i hela världen...
...så medför det ett ansvar.
Du och jag lever så privilegierade liv, och vi valde inte det ansvaret,
men när det dyker upp, måste man ta det. Och om du tittar på musiker
så har artister alltid banat vägen för att få saker att hända,
för de är folkets röst. Du vet, som N.W.A.
-De representerade sitt område. -Ja, men det finns höger och vänster.
Vissa ungdomar vill det här, andra vill det här.
Ja, men vet du vad? Du är här på grund av dem.
-Jag fattar vad du menar... -Ja, men du kan säga...
Jag ser inte mig själv som "J Balvin". Nu kommer ni att säga...
"Du jobbar med de största stjärnorna." Jag pratar inte ens om mig själv.
Jag ser inte mig själv som andra ser mig,
för jag umgås alltid med nära vänner. De ser bara José.
Bara för att du är José och inte J Balvin kan du ändå ha perspektiv på det.
J Balvin har en plattform. José är den som måste tala.
Ja.
Ja, och sanningen är den
att stora artister är de som talar för andra människor.
Ska du vara en artist som talar för sig själv
eller ska du riskera dig själv för att tala för andra?
POJKEN FRÅN MEDELLÍN
Jag vill studera
för att förändra samhället
för kampen!
Du skulle ju skriva "kärlek" här, men du skrev...
"K-Ä-R-L-E-K." Jag kan skriva "kärlek" här och sedan "fred".
Du gjorde fel. Det skulle vara litet. "K-Ä-R-L-E-K."
Hur stort ska det vara?
-Va? -Jag kan göra om det.
-Såg du hur stort A:et är? -Ja.
Det tar upp hela den här sidan. Var ska du skriva resten?
"Kärlek" här och "fred" här.
-Låt honom göra sitt jobb. -Han gör mig galen.
-Vänd dig ditåt, så gör jag klart det. -Så irriterande.
TVÅ TIMMAR TILL KONSERTEN
Jag vill gråta, jag vet inte varför. Jag är väldigt rädd.
Det känns som om jag kommer att tappa kontrollen.
Nej då.
Du är bara nervös inför att stå på scenen.
Jag är nervös. Jag skakar.
Det känns som början till en panikattack.
-Vad är det? -Inget!
Vadå "inget"? Jag är rädd att jag ska få en panikattack.
Nej, det är bara nerverna inför konserten. Det är helt normalt.
Det är din största konsert någonsin.
Inte bara i din karriär, utan även personligen.
Klart att du är stressad.
Bara acceptera att du har ångest, men du får ingen panikattack.
Tog du allt som vanligt i dag? Inte? Det måste du.
Jag glömde det ångestdämpande.
Varför är det folk här?
Så där...
Nu tar vi emot dem med kärlek. En, två och tre.
Var ska den här stå?
-Där, va? -Nej.
-Inte? På den här sidan. -Nej.
-Vad letar du efter? -Inget. Nu går vi.
José, vad mer vill du att jag ska göra?
Vad ska du göra med dem?
Vi lägger dem där.
Okej, nu går vi.
Nu går vi.
Ska vi?
-Vi slänger dem. -Det får inte vara stökigt.
-Nej. -Perfekt.
Är swimmingpoolen avstängd?
Älskling, kan du slänga dem? När jag kommer hem vill jag sova.
Ja, bäst att inte lämna något skräp.
-Stänger man av allt med den här? -Ja.
-Den här? -Ja, här.
Álvaro, nu åker vi!
Älskling!
Medellín är redo för J Balvins konsert på stadion.
J Balvins kritiker kallar honom "ljummen".
När det gäller strejkerna eller samhällsfrågor.
Men vad är artisternas roll?
Folk bygger upp så många förväntningar.
J Balvin postade faktiskt något på Instagram.
Vad tycker du om reaktionen på sociala medier på hans politiska hållning?
Han skulle bara kunna hålla tyst.
Undvika politiken och inte uttala sig.
-De angrep verkligen Balvin på Instagram. -Vi måste inte kritisera artister.
-Mot ojämlikhet och rättvisa. -Det Balvin ger Colombia...
-Han vill inte ta ställning. -Dialog och tolerans...
Flera tusentals människor söker en bättre framtid.
En medborgare måste ha åsikter.
Tiny, är alla här? Vänta, vänta, vänta.
-José. José, alla... -Tiny, är du okej?
Kompis, alla är okej. Vi är okej. Du är okej. Kom nu.
Alla är okej.
Jag fick nästan en panikattack nu. Fötterna skakade.
Låt det inte ta över. Allt är perfekt.
Jag träffade hela teamet. Vissa saker har ändrats.
Alla är stressade och nervösa, men vi måste hålla oss lugna.
Ta ett djupt andetag, slappna av och var glad.
Det här är din kväll. Publiken älskar dig.
Jag är här. Allt kommer att gå bra.
Lugn. Jag är här.
Nu går vi och mediterar.
När man tror att man har ansvar för allt så får man panik.
Men det har man inte. Vi är för små för att stå för allt själva.
Det är din energi som styr. Den energi som folk så gärna vill se.
Du vet inte ens hur mycket energi du har. Låt den flöda genom dig.
Bara överlämna dig åt Gud.
Jag trodde att jag var död. Jag vet inte vart jag tog vägen.
Försök att glädjas åt det. Det är allt. Nu går vi.
-Kom. Jag kan gå före. -Nu går vi.
Tack för att ni är här med oss.
Det här har varit min dröm i 15 år.
Det här har varit en process, det har varit steg för steg.
Publiken väntar på oss och vi har en röst.
Tack till José, Fabio, Jesús, Scooter.
Nu kör vi. Det här är glädje.
DJ POPE MEDARBETARE
Det här är glädje. Jag älskar er alla.
-Vi älskar dig. -Kom nu.
Pojken, pojken, pojken!
Ett, två, tre: Pojken!
-Pope säger till när du ska ut. -Har du sett?
-Fantastiskt! -Det är otroligt.
Det kommer att gå bra. Jag älskar dig.
Du gjorde det.
Stadion, baby.
Ditt folk.
För två år sedan hängde vi på Babylon
och hoppades att folk en dag skulle uppmärksamma oss. Nu gör de det.
Medellín!
Får jag se era händer i luften?
Hur är energin på vänstra sidan?
Här i mitten?
Där till höger?
Upp med händerna, kom igen!
Hejsan, hejsan, Medellín!
Jag heter José Álvaro Osorio Balvín.
Jag är född och uppvuxen här, och här vill jag dö.
Jag älskar er.
Jag vill presentera min broder, Nicky Jam!
Nicky!
Ta på dig t-shirten först.
-Den här först? -Ja.
Ska vi byta strumpor?
Du tog på dig den bak och fram.
Det känns bra att avsluta turnén här
så att jag kan stanna längre i Medellín och träffa mitt folk.
José, folk är som galna!
Galna!
-Jag måste kissa. -Var är burken?
Kissa, kissa!
Han måste kissa.
Jag måste kissa.
Vi började kl. 23.10.
Tolv, ett, två, tre.
Fyra timmar?
Herregud!
-Hur är publiken? -Stadion är lika full som kl. 19.00.
Jag skulle vilja be om en tyst minut...
...för dem som har dött de senaste dagarna
i Colombia.
Men jag...
De kallade mig "ljummen" för att jag försökte vara försiktig.
Men så kom jag till Medellín, fick kontakt med mitt land
och lyssnade på vad folk hade att säga.
Så nu förstår jag vad som händer med ungdomarna i vårt land.
Och den här gången, som José Álvaro Osorio Balvín,
talar jag för mitt folk.
Jag talar för ungdomarna.
Och jag ber regeringen att lyssna på dem.
Om de demonstrerar så beror det på att något inte stämmer.
Presidenten, regeringen, lyssna på de unga.
För om de protesterar så är det för att de behöver något.
Vi behöver stöd för utbildning.
Vi behöver sjukvård.
Vi är trötta på våldet.
Det här är ett land som står för kultur, fred, kärlek, tolerans.
Och snälla, snälla,
jag har ansvaret för när jag får egna barn,
att ge dem en bättre framtid. En tyst minut.
Kompis, det är tusentals människor. Vi gjorde vårt bästa.
-Du måste... -De gör inget.
Nej. Du måste bara gasa.
-Där fram? -Ja.
-Då åker vi. -Är du redo?
Gillade ni konserten?
-Gick det bra? -Kom, kom, kom!
Skynda dig.
-Var du på konserten? -Självklart.
Låtsas att jag inte är här, så att de inte omringar oss. Tack för att du kom.
Tack, min kung.
Tack, broder. Ha det bra.
Hej då.
Den bäste i Medellín.
José, ge mig en son!
I "El Cantante", min favoritlåt,
säger Hector Lavoe...
Jag känner verkligen det. Jag är bara José.
Nu räcker det. Nu åker vi!
Sköt om dig. Tack.
-Jag älskar dig! -Gud välsigne dig, José!
Pojken från Medellín!
Undertexter: Annie Nilsson