Downloaded from YTS.MX
Őszintén szólva nem is tudtam, hogy mi a fenét művelek.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Azt tudtam, hogy a meleg életről írok színdarabot.
Amikor elkezdtem írni,
sok, hatalmi pozícióban lévő ember erősen ajánlotta, hogy hagyjam a témát.
Vannak történelmi dolgok, amik a szociális DNS-ünk részévé válnak,
és emberként is fejlődhetünk, ha megismerjük a történelmünket.
És a fiataloknak, akik nem ismerik a Fiúk a bandából-t,
egy emlékeztető ez, hogy milyen nehéz és fájdalmas is volt.
Maga a darab egy úttörő kinyilatkoztatás volt.
Azelőtt senki nem látott ilyesmit.
1968-ban járunk, épp a Stonewall-lázadás előtt.
ÁLLJ KI MAGADÉRT!
EGYENLŐ JOGOKAT!
Emlékszem, hogy a New York Timesban alig volt szó róla.
A 18-19. oldal környékére tették.
Valami fura címet adtak neki,
olyasmit, hogy „Kellemetlen események egy bárban”.
Nem úgy kezelték, mint az eseményt, ami meghatározza a felszabadulás korát.
Szinte felrobbant valami.
Az emberek frusztrációja és reményvesztettsége
kezdett a felszínre törni.
A melegség nem volt legális, nem volt elfogadott.
Illegális volt férfiaknak együtt táncolni és meleg férfiaknak összegyűlni.
Már egy összejövetel is a letartóztatás veszélyét hordozta.
Olyan buta vagy olyan fiatal voltam,
hogy nem is éreztem úgy, hogy kockázatot vállalok.
Csak támadt egy ötletem egy színdarabhoz.
Kilenc meleg fazon egy születésnapi bulin.
Ő volt az első, aki vállalta a kihívást…
RENDEZŐ
…hogy teljesen kereskedelmi formában írjon a meleg férfiak életéről.
Hatalmas dolog, hogy Mark darabjában a meleg közönség a színpadon látta magát.
Ezt nehéz beszélgetések követték a megjelenítésükről.
Szerintem csodálatos a darabban,
hogy sok különböző, jól megrajzolt meleg karakter szerepel benne.
Nem klisések.
Igazi emberek, mert Mart igazinak írta meg őket.
Tökéletlenek, mint minden jó karakter,
és minden jó ember.
A szereplőgárda melegségüket büszkén vállaló férfiakból állt.
Van egy másfajta bajtársiasság és energia abban, amikor…
kilenc meleg férfi együtt dolgozik,
és ezt nagyon jó nézni.
Amikor sikeresek lehetnek nyíltan meleg színészek,
vagy a melegség miatt kapnak munkát, nem annak ellenére, az nagy fordulat.
Az megváltoztatja a korszellemet.
Van benne valami, amit az én generációm is felismer,
a történelem egy részéről van szó,
és a szellemiségről a világban, ami soha nem változik.
Mondtam, hogy Haroldnak sűrű, göndör, fekete haja van!
Ez a pasas szinte kopasz!
Köszönöm, és baszd meg!
Úgy adtam el a színdarabot,
hogy drámai vígjátéknak álcáztam.
És a viccek segítettek eladni.
És…
a nevetés…
emészthetőbbé tette.
Ugyan még nem láttam a lelkemet, anyám rabbijától úgy tudom, dögös.
Remélem, hogy megértették a komoly mondandót a humor mögött.
Hosszú út volt, és messzire jutottunk.
Ha jobb ma a helyzet, és remélem, hogy világszerte jobb,
az az ilyen dolgok és ilyen pillanatok miatt van.
Most, ötven évvel később már mindenki őszinte lehet magával,
visszanézhetünk arra, honnan indultunk, és hova jutottunk
és megköszönhetjük azoknak, akik ezt lehetővé tették.
Üdv!
Gyertek be! Üdv a lakásomban!
Mart Crowley nagyon sokat segített azzal, hogy elmesélte az emlékeit az írásról,
és sztorizott a szereplőket inspiráló emberekről.
Az igazi ismerősei inspirálták őket.
A baráti társasága az,
akiket életre keltett a képzelet mesterművében,
ebben a rendkívül kockázatos darabban.
Ez egy igazi New York-i galéria,
ahol egyszerre csak egy ember fér el.
Ők itt mind a barátaim.
A Fiúk a bandából ősbemutatója egy kis színházban volt,
április 14-én.
Húsvét vasárnap volt,
és azzal viccelődtünk, hogy ez a mi hímes tojásunk.
Az új rendezést 2018. április 30-án mutatták be.
Ötven évvel később.
Ezt a fényképet használták reklámanyagnak
a Broadway-darabhoz.
Az eredeti egyértelmű másolata.
Itt vagyunk a szereplőgárdával.
Meg szeretnék emlékezni arról, hogy milyen bátran álltak a srácok a szerepekhez,
pedig még az ügynökeik is féltették őket tőle.
Végig ott volt a háttérben egy erős félelem,
hogy mit tehet ez velük és a karrierükkel.
Szerintem a maguk módján mind nagyon bátrak voltak, hogy életre hívták.
A karrierjük végét is jelenthette volna,
ha előbújnak, és még ha nem is ismerik el személyesen, hogy melegek,
mert néhányuk heteró volt,
és a mostani változat összes színésze vállalja a melegséget, és sikeres,
de az eredetiben hatan melegek voltak, meleg színészekkel,
hármukat pedig heteró színész játszotta.
Mindannyian kockára tettek mindent.
A meleg közösség tabutéma volt, soha senki nem beszélt róla,
aki nem volt meleg, vagy akinek nem voltak meleg barátai,
és akkor is csak a saját…
magánszférájában, de nyíltan nem lehetett bejelenteni.
Ez itt Billy Friedkin és én vagyunk
a Fiúk a bandából színpadán.
Ez Peter Harvey eredeti színpadterve.
Írtam Martnak, és van tőle egy csomó e-mailem,
amik nagyon jól megírt, olvasmányos levelek,
mindenféle filmről, ami hatással volt rá,
és hogy mit melyik országban látott, mert ő is olyan, mint Michael,
állandóan utazgatott.
Ez a cigarettatartó a stáb ajándéka volt.
A Tiffany's-ben vették,
de ott nem vállalták a gravírozást, mert egy idézetet akartak:
„Köszönöm. Kapd be!”
Tudod, mi vagy te, Michael? Egy érző ember.
Köszönöm. Kapd be!
Ő az az ember, aki Donaldot inspirálta,
Douglas Murray barátom.
A darabot Dougnak ajánlottam,
meg Howardnak.
Gyűlölték egymást.
Ez itt az unokám, és azt a fényképet tartja,
ami az ajándék a darabban.
Nagyon sok lépcsőfokon ment át az,
ahogy a darabot a társadalom látja.
Imádták, mert ez volt az első, ahol meleg férfiakat így ábrázoltak a színpadon,
később viszont megvetették, mert visszamaradottnak tartották,
és szerintem nagyon jó, hogy ötven évvel később
vissza tudunk nézni rá, és azt tudjuk mondani:
„Igen, ez a történelmünk része.”
Nagyon szeretem ezt a képet.
Itt van Joe az egyik szélén,
Ryan a másikon,
én meg itt állok.
Az, hogy az új előadás összes színésze nyíltan meleg,
megmutatja, milyen messzire jutottunk,
és hogy ma már mindenki őszinte lehet magával.
Volt, aki azt mondta: „Emlékszem erre, ez a mi történetünk”
és voltak fiatalok, akik szerint az ő életükről szólt ez.
Volt, aki sírt, és azt mondta:
„Nagyon büszke vagyok, hogy nyíltan meleg férfi lehetek”.
Az én korombeliek azt mondják, hogy már nem vagyunk ilyenek.
De aztán…
a legfiatalabbak meg azt, hogy még mindig pont ilyenek vagyunk.
Az a helyzet, hogy ötvenkét éves meleg férfiként
nem tudom, hogyan kell méltósággal öregedni.
Számomra Mart példa arra, hogy mi minden lehetséges.
Ez itt a Tony-díj, amit nyertünk.
Teljesen meglepett.
Senki nem hiszi el, de igaz.
Még beszéddel sem készültem.
Tudtam, hogy kinek kell megköszönnöm, volt is egy listám,
de könnyezni kezdtem, és föl se tudtam olvasni.
Ez egy távirat a pszichiáteremtől.
A megnyitó éjszakáján küldte.
„Kedves Mart, senki nem lehetne boldogabb, vagy büszkébb rád, mint én.”
Sok mindenen dolgoztunk együtt,
és gondolom, büszke volt a munkájára.
- Kész. - Felvétel!
Haroldot játszom.
Ő egy bonyolult fickó.
Tudom, hogy Mart egy ismerőse inspirálta,
Howard Jeffrey.
Mindig érdekes dolog történeteket hallani az emberekről,
akikre karakterek épülnek.
Szóval ez tetszett.
Howard Jeffrey volt a legjobb barátom.
Azt kell, hogy mondjam,
hogy Michaelt, a főszereplőt önmagamról mintáztam.
És Haroldot, aki a darabban a nemezise, Howardról.
- És te hogy vagy ma este? - Be vagy tépve, és elkéstél.
Körülbelül 8,30-9,00 között kellett volna a helyszínre érkezned.
Ő itt Howard Jeffrey.
Ezt a képet Jerome Robbins készítette.
Mint látjuk, Howard nagyon vonzó srác volt.
Táncos volt.
A legjobb koreográfusok mind őt akarták.
Los Angelesben született, országszerte dolgozott,
a kor számos nagy filmjében szerepelt.
Howard tanította be a tánclépéseket Natalie Woodnak
a West Side Story filmváltozatához.
Ott ismertem meg.
Onnantól mi hárman élethosszig barátok maradtunk.
Imádták a filmsztárok,
főleg azok, akik maguk nem voltak táncosok.
A Funny Girlben, ami az első filmje volt, Barbra Streisand
annyira Howardra hagyatkozott, hogy megkövetelte,
hogy mindig ő legyen a táncpartnere.
Ezért ő szerepel a „Ziegfeld Follies” jelenetben a terhes menyasszonnyal.
Streisand megkövetelte, hogy a pincérek táncában is szerepeljen.
Ez itt megint Howard.
Ez az egyik utolsó kép róla,
itt már nagyon beteg volt.
Ez Olaszországban készült.
Végül az AIDS-járvány vitte el Howard Jeffrey-t.
Annyi idős volt, mint én most, 52 éves. De amikor Mart róla beszél,
olyan, mintha a minap találkoztak volna.
Nagyon élénken él Mart képzeletében, és az írásaiban is.
Neki ajánlotta a színdarabot.
Amikor írtam, még nem tudott róla.
Féltem attól, hogy eláruljam neki,
mert nem tudtam, hogyan fog…
hogyan fog reagálni.
Mi olyan vicces, baszki?
Amit megtudtam Howardról
és a bonyolult természetéről, hatással volt Harold megjelenítésére is.
Az élet csupa móka és kacagás! Emlékeztek az életre?
Nagyon jól meg lehet érteni, milyen ember volt,
ha elolvassuk Mart párbeszédeit.
Másodszor, harmadszor, talán még ötödször is szedek.
Abszolút muszáj fenntartanom a súlyomat.
Vannak más hatások is az életemből,
a saját ismerőseim, akiket használtam, hogy segítsenek
beszínezni az én változatomat Haroldról.
Tudtam, hogy Zach nagyon vicces,
hogy remek a humorérzéke.
Folyton elfelejtettem, az undok anyám meg néha betépett a salátától,
de bejön neki.
Bármikor jön át, még reggel is, rögtön azzal kezdi: „Együnk egy salátát!”
Gondoltam, hogy jó lenne erre használni őt,
bemutatni ezt az oldalát,
amire szerintem ritkán van lehetősége.
Most én jövök.
Akár kész vagy, akár nem, mondom.
Howard olyan volt, mint a darabban,
igazmondó,
a látszatok lerombolója.
Howard mindig be tudott olvasni nekem,
nem hagyta, hogy hülyeséget csináljak.
Kihagytál egy részletet.
A tabletták ki vannak fizetve.
Ezt néha nagyon gyűlöltem benne,
és sokat veszekedtünk sok mindenről.
Michael, kösz a sok nevetést.
De ha visszanézek, többet tanultam tőle magamról,
mint bárki mástól.
Gyere, Tex!
Kezdheted!
Amikor írni kezdtem a darabot, már tudtam, hogy Emory
egy prostit fog adni Harold születésnapjára.
Kellett egy prosti, mint szülinapi ajándék.
Nagyon érdekelt a téma, és mindig, amikor a Fire Islandre mentem,
tudtam, hogy ki az, aki pénzt akar csinálni,
és volt egy srác, akit különösen megnyerőnek találtam.
Szűzanyám, csodaszép!
Tudta, hogy érdekel engem, hogy szexmunkásként dolgozik,
épp táncoltam vele, és megkérdeztem, hogy jó-e az ágyban
a férfiakkal, akikkel ágyba kell bújnia.
Hogy hogyan csinálja.
Erre azt válaszolta:
„Nem vagyok átlagos prosti.”
Próbálok egy kis érzelmet is mutatni.
Úgy kevésbé érzem magam ribancnak.
Arra gondoltam: „Istenem!”
Soha nem tudnék ilyen jót írni.
Holnap hívlak.
Szóval itt vagyunk a Fiúk a bandából forgatásán.
- „Te meg ki vagy?” - Te meg ki vagy?
Úgy tűnik, már készültél…
Nem készültem!
Improvizálok!
- Igen? - Aha.
Ennek a történetnek a leírásával alapvető szinten változtattál a kultúrán.
MELEGEK ÚJ MEGKÖZELÍTÉSBEN
Ez volt a meleg férfiak első megjelenítése.
A FIÚK A BANDÁBÓL
Hogy látod a melegség megjelenítését manapság?
Mi ismerős? Mi lett más?
Nagyon örülök, hogy a témáról
ennyire széles körben beszélnek.
Úgy tűnik, hogy manapság minden Broadway-darabban
és minden musicalben van valamilyen meleg téma,
mind nagyon sokszínű.
Te meg ki a franc vagy?
Amikor a Fiúk a bandából-t írtad, annyi idős voltál, mint én most.
Inkább magamtól kellene kérdeznem hogy milyen érzés ez.
Igen, mert nem akarlak megijeszteni,
de a te korodból csak egy dologra emlékszem,
és azt nem mondom el, hogy mi.
De, kérlek!
Átléptél egy határt, most már…
- tudod, harminc… - Aha.
…egy éves vagy.
Igen!
Boldog szülinapot !
Azt hittem…
Amikor 31 lettem, beszartam, hogy elmúltam 30.
Pedig még semmit nem értem el. Tenni akartam valamit.
Sose használom a gőzt, ha edzőterembe megyek.
Gyúrás után árt. Lelapítja az izmokat.
Nem szeretem az előtérbe helyezni a szexualitásomat, életem ezen részét,
de közben meg eljött egy pont a szakmában, ahol azt éreztem…
hogy szenvedek, hogy egy részemet el kell titkolnom,
és ismertem más szakmabelieket,
akik szenvedtek és rejtőzködtek,
akiket a menedzserük kamu randikra meg ilyesmikre küldött.
Ez az egész arról szólt,
hogy folytassuk az igazság elrejtését a fiatal nézőktől.
Sokat beszéltél arról, hogy a Fiúk a bandából
hogyan táplálkozott a frusztrációdból a szakmával és a világgal kapcsolatban,
és az én előbújásom is valami hasonlóra épült.
Mit teszel 20 dollárért?
Ami tőlem telik.
Az ilyen előadások
remélem, hogy folytatják a témát,
és ezzel bővül az egész párbeszéd.
Én is remélem.
Elképzelsz néha beszélgetéseket színészekkel, akik már nincsenek életben?
Nagyon szentimentális vagyok,
túl hamar kezdek könnyezni és sírni.
A Tony-díjátadót is teljesen elcsesztem.
Fölmentem a színpadra,
és kilencen álltatok mögöttem.
Azoknak ajánlottam a díjat, akik elég bátrak voltak, hogy először létrehozzák.
- Igen. - Tartoztam nekik ezzel.
Ahogy az új előadás miatt meg neked tartozom,
a másik nyolc színésznek, és Joe Mantellónak.
És annyira örültem, hogy ott vagytok,
hogy elfelejtettem megköszönni!
Rémes lenne, ha ráragadna az ember…
Hallgatok.
Milyen tanulságot szeretnél, hogy levonjon a közönség
a darabból vagy a filmből 2020-ban?
Az egészet!
- Nézzék meg, aztán kopjanak le! - Jaj!
Nem, komolyan mondom.
Megtarthatják, amit szeretnek, és hátrahagyhatják, amit nem.
Tetszik a hozzáállásod, Mart!
Átveszem ezt a megközelítést.
Fogjátok az egészet, tartsátok meg, amit akartok.
- De igaz! - Jó szórakozást!
Nézzük csak, mi történt az évek során!
Szerencsére mi itt nevetgélhetünk rajta,
de akkoriban véresen komoly téma volt.
De mindig van humor a sötétségben, nem?
Ezt azonnal le is írom!
- Rendben, köszönöm! - Köszönöm!
Kezdjük, srácok! Indulás!
Felvétel!
Mindenkinek fel kell hívni telefonon
azt az embert, akit igazán szeretett.
Tetszik a hozzáállásuk. Nagyon valószerű.
- Kábító vagyok? - Abszolút!
Van, hogy visszanézünk valamire,
és látjuk a vicces ruhákat, vagy vicces hajakat, nosztalgiát érzünk.
De aki átélte, az semmit nem gondol róla.
Macsó voltam, és nem hittem, hogy becsapom önmagam.
Nagyon el voltunk zárva a társadalomtól.
Általában úgy vették, hogy mindenki heteró,
de ez nyilván nem volt igaz.
Szerintem Bernard kényelmesen érzi magát a bőrében, két kisebbség tagjaként.
Meleg és fekete, de közben egy New York-i entellektüel is.
Vannak példák nyíltan meleg fekete férfiakra, akik öltönyben jártak,
és állandóan fehér világokban léteztek, mégse tagadták meg az identitásukat.
Hagyod, hogy folyton megalázzon, rabszolgaként ugráltasson!
Ő megteheti, Michael. Én is megtehetem. De te nem.
Elképzelem, hogy másnap Jimmy Baldwinnal reggelizem,
és elmesélem neki, mit tettek a ribancok.
Nem állok készen a közelimre, Mr. DeMille!
Színészként egy részem mindig beissza a karaktereket,
szóval most jóval extrémebb vagyok, mivel Emoryt játszom.
Nagyon komoly!
Joe-val beszéltünk arról, hogy Emory mennyire van előtérben,
ami kicsit összezavarta a fejem és a szívem,
mert maga Robin inkább a háttérbe vonul,
és meg kellett tanulnom Emorytól,
hogy az előtérbe helyezhetem magam
anélkül, hogy mások terét venném el.
Kérdezd meg, van-e forró cipó!
Ez vagyok én,
és akár tetszik az embereknek, akár nem, önmagamat adom.
Ki a csaj?
Ki volt eddig?
Ki szeretne lenni?
Ez itt Andy Rannells Omahában.
Ez az ötödik vagy hatodik születésnapom volt,
anyámtól Kent és Barbie-t kaptam,
mert azt kértem.
Gondolom, papíron azért adták,
hogy játsszak a húgommal, de igazából csak a Barbie-kra vágytam.
Ez 1988-ban készült a pittsburghi operaházban.
Az első profi szerepem: egy manó az Óz, a csodák csodájában.
Remek a smink, nem? Én csináltam.
Karácsonyi képnek tűnik. Úgy tűnik, divatban voltak a cowboyok.
Négy-ötévesnek tűnök.
Vannak testvéreid?
Van egy bátyám, ugyanilyen cowboycucca volt.
Azt hiszem, kivágták a képből. Bocsi, Neil!
Ez a hetvenes évek közepén volt Pittsburghben.
Akkoriban nem fogadták el a melegeket.
Ez 1983 körül készült a texasi Dallasban.
Anyám szerette a piros szőnyegeket.
Tele volt velük a ház.
Észak-Kaliforniában készült, mielőtt összeházasodtam a cicával.
- Milyen volt a házasság? - Meghalt a macska.
- Szóval özvegy vagy. - Igen.
Ez a kép az iskolai fotózásról van.
Az volt jó benne,
hogy én választhattam az inget,
mert emlékeztetett a tesóméra, menő voltam benne,
és a hátteret is én választottam.
A kedvenc narancssárga pólómat akartam, de anya azt mondta, hogy ing kell.
Amikor a konyhába ment, átöltöztem és elszaladtam suliba,
aztán amikor megjött a kép,
és látta, milyen boldog vagyok, rájött, hogy jobb, ha azt veszek föl, amit akarok.
A nagy kérdés, hogy azelőtt, vagy azután készült-e
hogy pottyantottam.
- A mosolyodból ítélve utána. - Biztos.
- Rendben, villámkör! - Igen!
Soha nem fogy ki az ötletekből…
A hajáról!
A vörös színről!
Nagyon odavoltam a vörös színért.
A hálaadás-napi családi ki-mit-tudról.
Nehéz megérteni egy négyéves elméjét.
Vicces, hogy föl se tűnt, hogy ugyanabban a pózban állok,
de ez van.
És a kislány soha nem…
Soha nem…
idegesítené föl az anyját.
Focizna.
Hagyná, hogy a húga nyerje a playback-versenyt.
Enné meg az összes zöldséget. Ami pont az ellenkezője a mostani énemnek,
mert csak zöldségeket eszem. Szülők, van remény!
Általában jó vagyok az ilyesmiben. Az a baj, hogy a „kislányozás” összezavar.
Nem akar hallani se az…
Okráról. Gyűlölte az okrát.
Nem Oprah-t, az okrát.
- És ki szeretne lenni a kislány? - Egy filmsztár.
Ariel A kis hableányból.
Jó barát.
Remélem, beteljesítettem az álmaidat, drága!
- Itt is vagyunk. - Szia!
DIVATTERVEZŐ
Micsoda meglepetés!
Hol is vagyunk?
Julius bárjában,
ahol már sokszor jártam.
Háttér!
Jó itt lenni a filmben, főleg veled,
ezzel a szép selyemnyakkendővel és aranygyűrűvel,
ami nem marad a helyén.
Van kézzel fogható különbség a mostani és az előző változat forgatása között?
Hivatalosan is nagykorú vagyok. Tegnap töltöttem be a 84-et,
azt hiszem, az mostanában felnőttnek számít.
Akkoriban egy zabos ifjú voltam,
próbálgattam a szárnyaimat.
Már nem érzem a szárnyaimat.
Jó itt állni előtte, ezen a szép napon, amikor a sarkon forgatunk.
Tegnap?
- Tegnap. - Boldog szülinapot!
Ez fantasztikus!
Elnézést, uram!
- Mikor debütáltál? - Pont ma este.
- Ma? Színészként? - Igen.
Ez a legszebb szülinapi ajándék!
Abszolút, fantasztikus volt.
Újra itthon.
- Ötven év után visszatértem. - Ez hihetetlen.
Igen, imádnivaló!
Fantasztikus! Visszatért a legenda.
Köszönöm! Sok sikert a közelihez!
Nagyon köszönöm!
Boldog szülinapot
Boldog szülinapot, drága Mart
MART AZ ALAPÍTÓ, FIÚK A BANDÁBÓL
Mart úttörő volt a darab megírásával.
A drámairodalom remekének tartják,
ami kiállja az idő próbáját.
MART CROWLEY 1935. AUGUSZTUS 21. - 2020. MÁRCIUS 7.
A feliratot fordította: Kalmár Dávid