Downloaded from YTS.MX
‪Sincer să fiu, ‪nu cred că știam ce naiba fac.
Official YIFY movies site: YTS.MX
‪Știam că scriu o piesă ‪despre cum e să fii gay.
‪Când am început să scriu piesa,
‪am fost sfătuit cu insistență ‪de multe persoane…
‪SCRIITOR, DRAMATURG
‪…aflate în poziții importante ‪să nu fac asta.
‪Anumite evenimente istorice ‪ajung să facă parte din ADN-ul social,
‪iar societatea poate deveni mai bună, ‪în ansamblul ei, dacă-și cunoaște istoria.
‪Iar pentru tinerii nefamiliarizați ‪cu ‪Băieții din trupă
‪e un prilej de a afla ‪cât de greu și dureros a fost.
‪Piesa a fost revelatoare ‪și fără precedent.
‪Nimeni nu mai văzuse așa ceva atunci.
‪Era 1968, chiar înainte ‪de revoltele de la Stonewall.
‪STONEWALL ÎNSEAMNĂ RIPOSTĂ
‪DREPTURI CIVILE PENTRU TOȚI
‪Îmi amintesc că au ascuns articolul ‪în ‪New York Times
‪pe la pagina 18 sau 19.
‪Iar titlul articolului era foarte ciudat,
‪„Neplăceri la un bar din Village” ‪sau cam așa ceva.
‪Nu părea a fi un eveniment ‪care avea să nască o eră a emancipării.
‪Avea loc o combustie socială.
‪Toate frustrările și exasperările ‪pe care le trăiau
‪începeau să iasă la suprafață.
‪Nu era legal să fii gay, ‪nu era acceptabil.
‪Era ilegal ‪ca bărbații să danseze împreună,
‪Era ilegal ‪ca homosexualii să se adune în grupuri.
‪Deci riscai să fii arestat ‪doar fiindcă socializai.
‪Eram atât de neghiob sau atât de tânăr,
‪încât nici măcar n-am simțit că risc.
‪Aveam o idee pentru o piesă, atâta tot.
‪Despre nouă tipi gay ‪la o petrecere aniversară.
‪E primul care a acceptat provocarea…
‪REGIZOR
‪…de a scrie despre viețile bărbaților gay ‪într-un mod cu totul comercial.
‪A fost ceva monumental.
‪Piesa lui Mark a arătat ‪persoanelor gay că pot fi văzute.
‪Apoi au apărut discuții dificile ‪despre cum ar trebui să fie văzute.
‪Mi se pare de-a dreptul minunat
‪faptul că piesa are ‪atâtea personaje gay bine construite.
‪Nu sunt clișee.
‪Sunt bărbați adevărați, ‪fiindcă Mart așa i-a conceput.
‪Și sunt imperfecți, așa cum sunt ‪personajele reușite și oamenii buni.
‪Distribuția avea bărbați gay declarați, ‪jucând personaje gay.
‪Apare o camaraderie diferită
‪și o atmosferă deosebită atunci când aduni ‪laolaltă nouă bărbați gay.
‪Este ceva frumos de urmărit.
‪Când bărbați în rol principal cântă ‪„Ăsta sunt și încă lucrez”
‪sau „Nu merg la muncă ‪chiar dacă sunt așa, ci fiindcă sunt așa”,
‪asta reprezintă o schimbare importantă.
‪Asta schimbă paradigma vremii.
‪E ceva bine cunoscut de generația mea,
‪e vorba despre rolul tău în istorie
‪și despre un spirit universal ‪care nu se va schimba niciodată.
‪Harold are păr negru, des și creț.
‪Pe când ăsta e aproape chel.
‪Mulțumesc și să te fut!
‪Am vândut piesa
‪prezentând-o drept o tragicomedie.
‪Iar râsetele i-au convins.
‪În plus,
‪râsetele au mai înveselit piesa.
‪Deși nu mi-am văzut sufletul,
‪rabinul mamei mele zice că e fantastic.
‪Sper ca publicul să ia în serios
‪esența gravă de dincolo de râsete.
‪A trecut mult timp și am ajuns departe.
‪Dacă situația e mai bună în prezent, ‪și sper că așa e în toată lumea,
‪asta se datorează ‪unor astfel de lucruri și momente.
‪După 50 de ani, putem fi sinceri cu noi ‪înșine și putem privi în urmă, spunând:
‪„Eram atât de departe și iată unde suntem.
‪Să le mulțumim ‪celor care ne-au adus aici.”
‪Bună!
‪Intră. Bun venit în apartamentul meu!
‪Mart Crowley m-a ajutat ‪povestindu-mi amintiri
‪de pe timpul când scria piesa
‪și multe povești personale ‪pe care se bazează personajele.
‪Sunt bazate pe oameni pe care îi știa.
‪Erau din grupul lui de prieteni
‪și au prins viață ‪în acest produs al imaginației sale,
‪o creație extrem de riscantă.
‪E ca o galerie din New York, ‪după cum vedeți.
‪E suficient de largă ‪pentru o singură persoană.
‪Aceștia sunt prietenii mei.
‪Piesa ‪Băieții din trupă ‪a avut premiera ‪la un teatru obscur, pe 14 aprilie.
‪Era chiar duminica de Paște
‪și gluma era: „Sper că nu depune ouă.”
‪Relansarea piesei a avut loc ‪pe 30 aprilie 2018.
‪Adică după 50 de ani.
‪Asta e fotografia ‪care a fost folosită pentru a promova
‪piesa pe Broadway
‪și este evident că imită originalul.
‪Aici sunt eu cu întreaga distribuție.
‪Am vrut să le recunosc curajul
‪celor care au acceptat acele roluri,
‪chiar împotriva sfaturilor agenților lor.
‪Exista o uriașă stare de teamă în legătură
‪cu efectele posibile ‪asupra lor și carierelor lor.
‪Cred că toți au fost, ‪în felul lor propriu,
‪incredibil de curajoși ‪că au dat viață piesei.
‪Părea să fie sinucidere profesională
‪să joci în așa ceva
‪fără ca măcar să recunoască ‪faptul că erau gay,
‪fiindcă unii nu erau.
‪Toți actorii din această versiune ‪sunt gay declarați și actori de succes,
‪dar, în versiunea originală, ‪șase personaje erau jucate de actori gay,
‪iar trei de actori heterosexuali.
‪Dar toți și-au asumat un risc imens.
‪Comunitatea gay era ceva interzis, ‪așa că nu vorbeai despre asta
‪decât dacă erai gay ‪și știai pe altcineva gay.
‪Discutai despre asta ‪în siguranța relativă oferită
‪de spațiul privat, dar nu erau ‪prea multe declarații publice despre asta.
‪Acolo e Billy Friedkin alături de mine, ‪pe platoul‪ ‪piesei ‪Băieții din trupă‪.
‪Acesta e designul original ‪al platoului, creat de Peter Harvey.
‪I-am scris lui Mart și acum am ‪un adevărat tezaur de e-mailuri
‪extrem de bine scrise, ‪o lectură foarte plăcută
‪despre filmele care l-au emoționat,
‪povestiri de peste hotare.
‪Fiindcă el, asemenea lui Michael,
‪călătorea des în întreaga lume.
‪MART
‪Tabachera asta e un cadou ‪din partea actorilor și echipei tehnice.
‪Au cumpărat-o de la Tiffany's,
‪dar cei de acolo n-au vrut să graveze ‪o replică din piesă,
‪și anume: „Mulțumesc și să te fut!”
‪Știi ce ești, Michael? Un om adevărat.
‪Mulțumesc și să te fut!
‪El este inspirația personajului Donald,
‪prietenul meu, Douglas Murray.
‪Piesa îi este dedicată lui Doug
‪și lui Howard.
‪Nu se puteau suferi.
‪Asta e fina mea, ține în mâini fotografia
‪care în piesă este un cadou.
‪Piesa a avut mai multe moduri
‪în care a fost percepută de societate.
‪Inițial, a fost apreciată ‪fiindcă era prima dată
‪când homosexualii erau ‪portretizați pe scenă,
‪apoi a fost blamată, ‪fiindcă oamenii credeau că e regresivă.
‪Cincizeci de ani mai târziu, e minunat
‪că o putem revedea spunând:
‪„E o parte din istoria noastră.”
‪Îmi place foarte mult fotografia asta.
‪La un capăt e Joe,
‪Ryan e la celălalt capăt,
‪iar eu sunt aici.
‪Faptul că toți actorii sunt bărbați gay
‪a fost un mod de a arăta ‪cât am progresat,
‪iar acum oricine poate fi deschis ‪în privința asta.
‪Unii mi-au zis:
‪„Îmi amintesc. ‪Mulțumesc că ai spus lumii”.
‪Dar sunt și tineri care au spus: ‪„Asta e tocmai povestea mea.”
‪Cineva mi-a zis, plângând și suspinând:
‪„Sunt mândru. ‪Sunt foarte mândru că sunt gay declarat.”
‪Cei de vârsta mea ziceau:
‪„Nu mai suntem așa.” ‪Dar, în același timp,
‪cei tineri ziceau: ‪„Suntem exact așa și acum.”
‪Există un fenomen prin care treci, ‪ca bărbat gay de 52 de ani:
‪nu știi cum să îmbătrânești cu grație.
‪Pentru mine, ‪Mart e un exemplu în privința asta.
‪Iată premiul Tony ‪pe care l-am câștigat cu toții.
‪Am fost extrem de surprins.
‪Nu mă crede nimeni, dar am fost.
‪De fapt, nici n-am pregătit un discurs.
‪Știam cui să-i mulțumesc,
‪am scos o listă cu numele ‪celor cărora voiam să le mulțumesc,
‪dar apoi am lăcrimat ‪și n-am putut s-o citesc.
‪Asta e o telegramă de la psihiatrul meu.
‪Mi-a trimis-o în seara premierei.
‪„Dragă Mart, nimeni nu e mai mulțumit ‪și mai mândru de tine decât mine.
‪Am trecut prin multe împreună
‪și cred că era încântat ‪de rodul eforturilor sale.
‪- Gata. ‪- Motor!
‪Personajul meu e Harold.
‪E un tip complicat.
‪Știu că e inspirat ‪de cineva din viața lui Mart,
‪un anume Howard Jeffrey.
‪Mereu e interesant ‪să auzi povești despre oamenii
‪care au influențat personajele.
‪A fost tare.
‪Howard Jeffrey mi-a fost ‪cel mai bun prieten.
‪Aș spune că, în mare parte,
‪Michael, personajul principal, ‪e bazat pe viața mea.
‪Iar Harold, care e rivalul său în piesă,
‪e bazat pe Howard.
‪- Cum te simți astă-seară? ‪- Ești drogat și ai întârziat.
‪Trebuia să ajungi în acest loc
‪în jurul orelor 20:30 – 21:00.
‪El e Howard Jeffrey.
‪Fotografia e făcută de Jerome Robbins.
‪După cum se vede, ‪Howard era un tip foarte atrăgător.
‪Era dansator.
‪Cei mai buni coregrafi se băteau ‪pentru el.
‪Era născut în Los Angeles, ‪dar a lucrat în toată țara
‪și a jucat ‪în multe filme de succes ale epocii.
‪Howard a învățat-o pe Natalie Wood ‪toate numerele de dans
‪din filmul ‪West Side Story‪.
‪Acolo l-am cunoscut.
‪De atunci, toți trei am devenit ‪prieteni pe viață.
‪Marile vedete de cinema îl adorau,
‪mai ales dacă nu erau dansatori.
‪Barbra Streisand, când a jucat ‪în ‪Funny Girl‪, primul ei film,
‪s-a bazat atât de mult pe el, ‪încât a cerut să danseze
‪cu Howard oricând ‪trebuia să danseze cu un partener.
‪Așa că a apărut în seria de producții ‪Ziegfeld Follies‪ cu mireasa însărcinată.
‪A cerut ca el să fie unul dintre ospătarii ‪din extraordinara scenă „Waiters' Gallop”.
‪Iată-l iar pe Howard.
‪Asta e una dintre ultimele fotografii ‪făcute cu el,
‪fiindcă era foarte bolnav aici.
‪Era în Italia.
‪În cele din urmă, ‪Howard Jeffrey a murit de SIDA.
‪Avea vârsta mea de acum, 52 de ani.
‪Dar când îl auzi pe Mart descriindu-l,
‪ai senzația că a vorbit cu el ieri.
‪E foarte prezent în imaginația ‪lui Mart și în scene.
‪Piesa îi este dedicată.
‪Nu știa asta când am scris-o.
‪Mă temeam să-i spun,
‪pentru că nu știam cum naiba va reacționa.
‪Ce căcat e așa de amuzant?
‪Ce am aflat despre Howard
‪și‪ ‪despre complexitatea lui stă la baza ‪lui Harold, într-o anumită măsură.
‪Viața e o adevărată comedie! ‪Știi cum e viața.
‪Ajungi să înțelegi foarte clar ‪cine e acest om
‪citind dialogul lui Mart.
‪O să cer a doua porție, a treia ‪și chiar mai mult.
‪Sunt disperat să-mi mențin greutatea.
‪Există și alte influențe în viața mea,
‪experiențe cu oameni
‪de care m-am folosit
‪pentru propria interpretare a lui Harold.
‪Știu că Zach e un om foarte amuzant, ‪cu simțul umorului dezvoltat.
‪Uitam încontinuu și mi-am drogat mama ‪din greșeală cu salata.
‪Dar cred că-i place.
‪Indiferent ce masă urmează, ‪chiar și micul dejun,
‪zice: „Să mâncăm o salată!”
‪Am zis c-ar fi interesant ‪să-l încurajăm în direcția asta,
‪ca să-i arătăm această față,
‪lucru care nu cred ‪că se întâmplă foarte des.
‪Acum e rândul meu.
‪Gata sau nu, Michael, îi dau drumul…
‪Iar Howard era ‪exact cum l-a jucat în piesă,
‪spunând mereu adevărul,
‪demolatorul oricăror pretențiozități.
‪Howard mă putea citi mereu
‪și nu-mi ierta nimic în sensul acesta.
‪Ai omis un detaliu.
‪Pastilele sunt plătite.
‪Uneori, îi purtam pică pentru asta
‪și am avut multe certuri pe multe teme.
‪Michael, merci pentru repriza de râs.
‪Dar, în retrospectivă, ‪prin el am învățat mai multe despre mine
‪decât prin oricine altcineva.
‪Haide, Tex.
‪E rândul tău.
‪Când am început să scriu această piesă, ‪voiam ca Emory
‪să-i ofere lui Harold un cadou ‪de ziua lui, un băiat de companie.
‪Îmi trebuia ‪un băiat de companie drept cadou.
‪Eram fascinat de ei și, ‪de câte ori ajungeam la Fire Island,
‪îi depistam imediat ‪pe cei care voiau să facă un ban.
‪Iar unul dintre ei mi se părea fermecător.
‪Mamă, e superbă!
‪Știa că mă fascinează ‪că e băiat de companie,
‪iar la un moment dat, când dansam cu el,
‪l-am întrebat: „Ești bun în pat…
‪cu toți tipii ăștia ‪cu care trebuie să te culci?
‪Cum faci asta?”
‪Iar el mi-a răspuns:
‪„Nu sunt un băiat de companie obișnuit.”
‪Încerc să arăt puțină afecțiune.
‪Mă ajută să nu mă simt ca o târfă.
‪Și mi-am zis: „Dumnezeule!”
‪N-aș putea să scriu ceva atât de bun.
‪Te sun mâine.
‪Iată-ne pe platoul ‪de la ‪Băieții din trupă‪.
‪- „Tu cine ești?” ‪- „Tu cine ești?”
‪Mi se pare că te-ai pregătit deja…
‪Ba nu m-am pregătit!
‪Totul e improvizație.
‪- Da? ‪- Da.
‪Spunând povestea asta, ‪ai schimbat fundamental cultura pop.
‪A fost prima portretizare ‪a homosexualilor.
‪BĂIEȚII DIN TRUPĂ
‪Ce crezi despre cum e prezentată ‪homosexualitatea acum?
‪Ce ți se pare cunoscut? Ce e diferit?
‪Mă bucur foarte mult că tema
‪a ajuns să fie atât de răspândită.
‪Se pare că toate piesele ‪de pe Broadway din zilele astea
‪și fiecare muzical au un element gay,
‪iar asta e foarte divers.
‪Tu cine naiba ești?
‪Aveai aceeași vârstă ca mine acum,
‪când ai scris ‪Băieții din trupă‪.
‪Cred că asta e o întrebare pentru mine: ‪„Cum mă simt?”
‪Da, dar nu vreau să te panichez,
‪fiindcă, sincer să fiu, tot ce-mi amintesc ‪de când aveam vârsta ta,
‪pe care n-am s-o dezvălui…
‪Dezvăluie-o, te rog.
‪Ai schimbat prefixul, acum ai…
‪- …treizeci… ‪- Da.
‪…și unu.
‪Da!
‪Mulți ani trăiască!
‪Și mi-am zis…
‪Când am făcut 31 de ani, mi-am zis: ‪„Rahat! Am trecut de 30 de ani.
‪N-am realizat nimic.
‪Trebuie să fac ceva.”
‪Nu folosesc baia de aburi ‪când merg la sală.
‪Nu e recomandată după antrenament. ‪Te înmoaie.
‪Nu-mi place să-mi promovez sexualitatea ‪sau acest aspect al vieții mele,
‪dar ajunsesem la un punct în carieră
‪în care simțeam…
‪Sufeream și simțeam ‪că trebuie să ascund acest lucru.
‪Dar am cunoscut alți oameni ‪care lucrau în domeniu
‪și care sufereau ‪și își ascundeau adevărata identitate
‪sau erau trimiși la întâlniri de fațadă ‪de către managerul lor.
‪Era un soi de perpetuare
‪a ascunderii adevărului ‪față de publicul tânăr.
‪Ai vorbit în detaliu ‪despre cum ‪Băieții din trupă
‪s-a născut din frustrarea ta
‪față de show business și față de lume,
‪iar când am dezvăluit că sunt gay ‪m-am simțit asemănător.
‪Și ce anume faci pentru 20 de dolari?
‪Fac tot ce pot.
‪E genul de producție
‪care face un progres în direcția asta
‪și mărește aria întregii conversații.
‪Așa cred și eu.
‪Ai vreodată discuții imaginare
‪cu actori care nu mai sunt printre noi?
‪Sunt un neghiob sentimental,
‪dar știi asta, fiindcă cedez emoțional ‪și plâng prea ușor.
‪Am dat-o în bară la Premiile Tony.
‪Am ajuns pe scenă,
‪iar voi nouă erați în spatele meu.
‪Am vrut să dedic premiul ‪băieților care au avut curajul
‪să joace în piesa originală.
‪- Da. ‪- Lor le datoram premiul.
‪Așa cum această relansare v-o datorez ție,
‪celorlalți opt actori și lui Joe Mantello.
‪Dar m-am bucurat atât de mult ‪că erați toți acolo,
‪încât am uitat să vă mulțumesc!
‪Ar fi groaznic ‪dacă ai avea chestia aia în…
‪O să tac.
‪Există vreun lucru pe care ai vrea
‪ca oamenii să-l ia cu ei
‪văzând piesa sau din filmul, în 2020?
‪Da, vreau să ia tot!
‪- Să ia tot și să plece. ‪- Doamne!
‪Vorbesc serios.
‪Pot lua ce le place ‪și să lase în urmă ce nu le place.
‪Îmi place atitudinea ta. ‪Cred că voi adopta această abordare.
‪„Luați tot ce vreți.”
‪- Dar nu e adevărat? ‪- Poftă bună!
‪Gândește-te la ce s-a întâmplat ‪de-a lungul anilor.
‪Din fericire, ‪noi doi putem râde acum despre asta,
‪dar atunci nu era nimic de râs.
‪Dar mereu întunericul are umor, nu?
‪O să notez asta chiar acum!
‪- Bine, mulțumesc! ‪- Mulțumesc!
‪Haideți, vă rog. Începem.
‪Motor!
‪Nu! Toți trebuie să sunăm
‪singura persoană ‪pe care credem că am iubit-o cu adevărat.
‪Îmi place abordarea lor. ‪Totul e foarte realist.
‪- Sunt superb? ‪- Ești absolut superb.
‪Când privești în urmă,
‪ajungi să spui „hainele erau amuzante” ‪sau „coafurile erau amuzante”
‪sau devii nostalgic.
‪Dar dacă ai trăit în acea perioadă, ‪nici nu te gândești.
‪M-am făcut mai băiețos.
‪Nu credeam că mint singur, ‪credeam că sunt heterosexual.
‪Era o societate închistată.
‪În general, ‪toți erau considerați a fi heterosexuali,
‪dar asta nu era adevărat.
‪Cred că Bernard se simte bine ‪în pielea lui,
‪reprezentând două minorități.
‪E gay, e negru, ‪dar e și un intelectual din New York.
‪Am exemple de bărbați negri, ‪gay declarați, care purtau costume
‪și activau în lumea albilor tot timpul, ‪fără să-și compromită identitatea rasială.
‪Îi permiți să te înjosească ‪fiind atât de slugarnic față de tine.
‪El poate s-o facă, Michael. ‪Și eu pot s-o fac, dar tu nu.
‪Mă prefac că iau prânzul ‪cu Jimmy Baldwin mâine
‪și-i zic ce mi-au făcut zdrențele aseară.
‪Nu sunt pregătit ‪pentru prim-plan, dle DeMille.
‪Fiind actor, o parte din mine absoarbe ‪personalitatea personajelor,
‪așa că sunt chiar mai flamboaiant ‪ca de obicei, jucându-l pe Emory.
‪E foarte serios!
‪Eu și Joe am vorbit ‪despre cum să fiu ca Emory,
‪iar asta mi-a derutat mintea și sufletul,
‪fiindcă eu eram obișnuit să fiu discret.
‪Așa am ajuns să învăț de la Emory
‪că e posibil să te manifești,
‪lăsându-le și celorlalți spațiul lor.
‪Vezi dacă are chifle dulci!
‪Așa sunt eu
‪și, fie că oamenilor le va plăcea sau nu, ‪voi fi eu însumi.
‪Ea cine e?
‪Ea cine a fost?
‪Ea cine speră să fie?
‪Aici sunt eu, Andy Rannells, în Omaha. ‪Cred că împlineam cinci sau șase ani,
‪iar mama mi-a dat două păpuși, ‪un Malibu Ken și o Malibu Barbie,
‪fiindcă asta am cerut.
‪Cred că ideea era să primesc păpuși
‪ca să mă joc cu sora mea, ‪dar eu chiar voiam păpușile.
‪Aici e în 1988, la Opera din Pittsburgh.
‪Prima mea producție ‪profesionistă a ‪Vrăjitorului din Oz,
‪în care am jucat un prichindel.
‪Minunat machiaj, se vede. ‪M-am machiat singur.
‪E o poză de Crăciun, ‪îmbrăcat în haine de cowboy.
‪Cred că aveam patru sau cinci ani.
‪Ai avut frați?
‪Un frate mai mare, ‪care avea un costum de cowboy asortat.
‪Cred că a fost scos din poză. Scuze, Neil!
‪Asta e din anii '70, în Pittsburgh.
‪O perioadă în care nu era recomandat ‪să fii gay, cu siguranță.
‪Asta e din 1983, în Dallas, Texas.
‪Mama mea adora covoarele roșii.
‪Aveam covor roșu oriunde eram.
‪Asta e din California de Nord, ‪chiar înainte să mă însor cu pisica.
‪Cum a fost mariajul?
‪Pisica a murit.
‪- Deci ești văduv. ‪- Sunt văduv.
‪Poza asta a fost făcută la școală.
‪A fost foarte tare
‪nu doar că mi-am ales cămașa,
‪pentru că-mi amintea ‪de cămașa fratelui meu,
‪ci am ales și fundalul.
‪Voiam să port cămașa portocalie preferată,
‪iar mama a zis să port cămașă cu guler.
‪Când a intrat în bucătărie, am fugit sus,
‪mi-am pus cămașa preferată ‪și am fugit la școală,
‪iar când au venit pozele, ‪a văzut că purtam cămașa asta.
‪Dar văzând ce fericit eram, a înțeles ‪c-ar trebui să mă lase să port ce vreau.
‪Nu vă întrebați ‪dacă e înainte sau după…
‪ce mi-am făcut treaba.
‪- Pare a fi un zâmbet de după. ‪- Sigur.
‪- Runda fulger. ‪- Da!
‪Copil fiind, nu rămâneai ‪niciodată fără idei pentru…
‪Coafură.
‪Culoarea roșie.
‪Îmi amintesc că eram obsedat de roșu.
‪Spectacolul familiei ‪de Ziua Recunoștinței.
‪E greu să intri în mintea ‪unui copil de patru ani.
‪Îmi place că stau în aceeași poziție ‪și nici nu mi-am dat seama.
‪Asta se întâmplă acum.
‪Și niciodată…
‪Nu mi-am supărat mama.
‪N-am jucat fotbal.
‪Nu mi-am lăsat sora ‪să câștige un concurs de karaoke.
‪N-am mâncat toate legumele.
‪Ceea ce e exact invers ‪față de cum sunt acum,
‪fiindcă mănânc doar legume. ‪Părinți, nu vă pierdeți speranța!
‪De obicei mă pricep la asta, Charlie. ‪Știi care cred că e cauza?
‪Pronumele mă derutează!
‪Nu voiai să auzi un cuvânt despre…
‪Bame. Uram bamele.
‪Nu banane. Bame.
‪Și ce sperai să ajungi?
‪Speram să fiu un star de cinema.
‪Ariel din ‪Mica sirenă‪.
‪Un prieten bun.
‪Sper să m-am ridicat ‪la nivelul așteptărilor tale.
‪- Am ajuns. ‪- Bună!
‪CREATOR DE MODĂ
‪Cum să dau de tine aici?!
‪Unde suntem azi?
‪Suntem în barul Julius',
‪unde am fost de multe ori în viața mea.
‪Fundalul!
‪Și e distractiv să fii în film, ‪mai ales cu tine
‪și cu această cravată de mătase ‪cu acest inel auriu,
‪care nu stă locului.
‪Sunt diferențe palpabile între filmarea ‪acestei versiuni și a celei precedente?
‪Sunt matur, oficial. ‪Ieri am împlinit 84 de ani,
‪așa că mă pot considera adult.
‪Pe atunci, eram ‪doar un tânăr neastâmpărat,
‪în plină putere.
‪Acum nu mai sunt chiar așa.
‪E plăcut să stăm chiar aici,
‪în această zi frumoasă, ‪filmând chiar după colț.
‪Ieri?
‪- Ieri. ‪- La mulți ani!
‪E fantastic.
‪Scuzați-mă!
‪- Când ai debutat? ‪- În seara asta.
‪- În seara asta? Ca actor? ‪- Da.
‪E cel mai bun cadou de ziua ta.
‪Absolut! A fost fantastic.
‪Din nou acasă.
‪M-am întors după 50 de ani.
‪- E incredibil. ‪- Am revenit.
‪Da. Îmi place.
‪E fantastic. Legenda se întoarce.
‪Mulțumesc. Succes cu scena!
‪Mulțumesc mult.
‪Mulți ani trăiască
‪Mart să trăiască…
‪MART
‪Mart e primul ‪care a înfipt drapelul cu piesa lui.
‪A rămas o lucrare deosebită ‪în literatura dramatică,
‪una care va trece testul timpului.
‪MART CROWLEY ‪21 AUGUST 1935 - 7 MARTIE 2020
‪Subtitrarea: Marian Mangalagiu