Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASERT PÅ SANNE HENDELSER
NETFLIX PRESENTERER
Pust inn, pust ut.
På neste innpust, opp med armene,
håndflatene sammen på toppen,
se på tomlene dine,
dytt skuldrene ned fra ørene.
Pust ut og åpne armene.
Sånn, ja. Snu deg og se på venstre hånd,
den venstre.
Sånn, ja, stå sånn. Flott, Alicia.
Bra.
Rett opp føttene, Leonora, sånn ja.
Rull opp ryggraden,
hodet er det siste som kommer opp.
Hold øynene lukket,
armene langs sidene.
Slapp av i pusten.
Få ned blodtrykket.
Greit, åpne øynene.
Veldig bra, jenter.
-Sees torsdag. -Takk.
-Takk, Tomás.
Takk til deg.
-Takk. -Takk.
Jeg er så sulten.
-Flott time. -Takk.
Flott time, veldig bra.
Jeg også.
Ostekaken er fantastisk.
-Får jeg et stykke, Alicia? -Selvsagt.
Jeg tror jeg overdrev. Jeg ville vise meg.
Tror du det? Det går bedre neste gang.
Har du hørt fra Beba?
Hun dro til New York med en venn.
En venn som ikke er oss.
Hun har reist i ett siden mannen døde.
Håper hun møter noen.
-Sender du ostekaken, Alicia? -Beklager.
-Hvordan har Ignacio det? -Bra.
Han drar enda på kontoret.
Så han er ikke pensjonert?
Jo, men han finner på unnskyldninger for å dra dit.
Jeg vil ha det sånn, da er han ute av huset.
Tante!
Se.
-Så fin, er den til meg? -Han er så søt.
Den er nydelig!
-Tusen takk. -Beklager, frue.
Det går bra, Gladys. Gå på kjøkkenet, vi tar den på kjøleskapet.
-Blir du med? -Nei! Ja, ok da.
Å, han er så snill.
Og så søt.
Han er så stor.
Men vi har ikke sett barnebarnet ditt på en stund.
Lille Martín og Santi er vel like gamle?
Ja, begge er tre år.
Emma blir tre år i mai. Datteren min blir gal
av å se på barnehager, de er sinnssykt dyre.
Svigerdatteren min sier at barnehagen til Malena
-er like dyr som college. -Sprøtt.
Prisene skyter i været.
Se på denne ballen, tante!
-Hva er det, skatt? -Se på ballen.
Ballen!
Så du hvor feit Eleonora har blitt?
-Se. -Hun er overvektig, så du det, Gladys?
Du og jeg må på diett i morgen, ellers ender vi som henne.
Ja, frue.
Få se, Santi.
Hva gjør du, Santi?
Jeg har plastelina.
For en fin tegning.
Jeg henger den på kjøleskapet.
Vil du bli med?
-Vi tar den på kjøleskapet. -Ja.
-Vi henger den her. -Sånn.
-Og hva gjør vi med plastelinaen? -Plastelinaen.
Vil du se tegnefilmer på den store TV-en, Santi?
Ja, kom igjen.
Vi ser tegnefilmer på den store TV-en.
-Hvor la jeg… -På sofaen.
Ja, la oss se tegnefilm.
Hva er det?
Skal vi se… sånn.
Jeg vil sitte lenger ned.
Vil du sitte med Herr Bjørn?
-Ja. -Ja, her er vi med Herr Bjørn.
-Tante! -Hva er det, vennen?
Jeg vil sitte lenger ned.
Lenger ned.
-Ja? -Dette er en oppringning
fra et fengsel på vegne av…
…Daniel.
Om du vil godta samtalen, tast tre. Hvis du vil høre på…
Doktor.
-Doktor. -Ja, jeg kommer.
Daniel, gutten min.
Daniel, skatt.
Du er så tynn.
Her, sett deg.
Kom igjen,
fortell hva som skjedde.
Marcela.
Hun anmeldte meg igjen.
Hvorfor?
Du sa dere hadde snakket.
Ja, men du kjenner henne.
Hun lover å la meg se Martín.
-Jeg tror henne, som en idiot. -Som oss.
Hvor lenge er det siden vi så Martín?
-Jeg prøver å ringe, hun legger på. -Vent.
Hvorfor havnet du her?
Hva mener du?
Daniel, du har aldri vært arrestert før.
Nettopp. Siden det ikke har funket før, anmeldte hun meg.
Hva sa den offentlige forsvareren?
Hva kan han si? Ingenting.
Han har 80 saker og ser ikke ut til å ville jobbe.
Men jeg kan ikke bli her på grunn av en idiot
og har ikke råd til advokat.
Ikke tenk på det.
Pappa ringer Roberto,
vi skal se hva vi får til.
Å, du er så tynn.
Har vi lov til å gi deg mat?
Ja.
Ja, gjør det.
Og en pakke sigaretter og et telefonkort.
Hva enn du trenger.
Skatt.
Pereira.
Overflytting!
STRAFFEDOMSTOL NUMMER 31
Kom inn.
Ta av henne håndjernene og sett henne her.
Fullt navn.
Hva heter du?
Gladys Pereira.
Bare Gladys?
Har du ikke et mellomnavn?
Susana.
Fødselsdato?
30. april 1996.
Sted?
Aurora-distriktet,
Misiones.
Din fars navn?
Faren din.
Jeg har ikke en.
Døde han?
Hva het han?
Alfonso Pereira.
Og moren din?
-Din mors navn. -María.
María hva?
Har aldri møtt henne.
ID-nummer.
ID-nummeret ditt?
-Jeg vet ikke. -Hei.
Kan det være 39 154 543?
Ja.
Hjemmeadresse?
Jeg bor hos sjefen min.
Ja, men hvor?
Posadas 1550, sjette etasje.
-I hovedstaden? -Ja.
Jeg overlater deg til herr Vieytes,
du kan snakke med ham.
Jeg kommer tilbake og tar forklaringen din.
-Hvordan går det, Silvia? -Fint.
Gladys, hva?
Greit.
Gladys, jeg er Pedro Vieytes, jeg er din offentlige forsvarer.
Er det greit?
-Ja. -Bra.
Kan du forteller meg hva som skjedde?
Du våknet midt på natten,
gikk på badet…
Og hva skjedde?
Husker du at du var på badet?
Jeg husker ikke.
Gladys…
du anklages for drap i familiære relasjoner, vet du hva det er?
Du kan få mange år i fengsel.
Jeg kan ikke hjelpe om du ikke sier hva som skjedde.
Silvia.
Hun er ute av stand til å forklare seg.
Forklaringen må flyttes og en psykisk evaluering må til.
Dommeren vil overføre henne til fengsel.
Ja, men jeg kan ikke gjøre noe med det nå.
Greit, som du vil.
LUCECITAS TOSPRÅKLIGE BARNEHAGE
Hei.
Tante!
Hei.
Hallo.
Hei, vennen.
Gi meg et kyss.
-La oss gå, tante. -Ja, la oss gå. Ha det!
Jeg er så glad i deg, tante.
Hei, hva vil du gjøre nå? Vil du ha melk?
-Drosje! -La oss se, drosje!
Rop på drosjen, få høre.
Vift med hånden.
Nei, sist han var her…
Det er seks måneder siden, og jeg er lei av ham.
Jeg sa til Alicia: "Det er noe galt med den gutten."
Ikke bruk den vanlige sukkerskålen, bruk den som matcher.
Kan du ikke dette?
Du virker sløv, er du gravid?
-Nei, frue. -Bra,
det er ikke plass til flere her i huset,
særlig ikke nå.
Du vet hvordan det er, det er umulig.
-Vil du ha melk i, Roberto? -Nei takk, Alicia.
Hvordan er sjansen for å få ham ut nå?
Liten, om ikke umulig.
Det må finnes en måte, saken hans har ikke vært for retten.
Han er tidligere anklaget
-og har en betinget dom på to år. -Hvilken dom?
Brudd på kontakforbud og legemsbeskadigelse.
Gjaldt den?
Det står der.
Det er piss…
Beklager, Roberto, men det er pisspreik.
Det vi vet er at med en tidligere dom, om han løslates og noe skjer,
må dommeren anta fullt ansvar,
så han må vente på rettssaken i fengsel.
Så du hvor han er, hvilke folk han er sperret inne med?
-Det er farlig. -Det er avgjort.
-Det er som det er. -Hva mener du med det?
Hvor lenge må vi vente på rettssaken?
Statsadvokaten er en gammel kjenning. Jeg sa at Daniel er sønnen til vennen min.
Han prioriterer saken.
Om 60 dager får vi en rettssak.
Mener du to måneder?
Alicia…
Vanligvis tar det mellom et halvt og et helt år.
Greit.
Ok.
Vel…
…fortell meg om familien din.
Vær så god.
Drikk, det er varmt.
Fortell meg om moren din.
Hun døde da jeg var liten.
Hvor gammel var du?
Fem eller fire.
Har du møtt faren din?
Ja.
Oppdro han deg?
Ja…
…på en måte.
Hva mener du med "på en måte"?
Av og til gikk han ut i skogen og forlot meg alene.
Så du var alene hele dagen?
Av og til i flere dager.
Flere dager alene? Hvem passet på deg?
Hundene.
De advarte meg med bjeffing om de så noen.
Passet ikke en nabo, en tante eller noen andre på deg?
Nei.
Vi bodde langt fra byen…
…i skogen.
Hvordan var pappa da han var hjemme?
Han sov sammen med meg.
Giftet faren din seg på nytt?
Ja, men det ble verre.
Hvorfor verre?
Jeg måtte ta meg av barna hans.
Jeg lagde mat,
vasket,
ryddet, jeg gjorde alt.
Og hvor gammel var du?
Tolv eller tretten.
Hvordan kom du deg til Buenos Aires?
En nabo.
Fru Teresa kjøpte en…
Hun sendte meg hit.
Hun sendte meg og datteren sin for å jobbe som hushjelper.
Hvordan gjorde hun det? Sa hun det til faren din?
Nei, hun kjøpte en billett og sendte meg med datteren.
Treffer du fortsatt datteren?
Nei.
Ikke?
Hun fikk kjæreste og flyttet hjem.
Har du kjæreste?
Men du datet noen.
Jo, Gladys, du datet noen.
Hvem er faren?
Gladys?
Der.
Herr Daniel Ignacio Arrieta,
du er anklaget for eiendomskrenkelse,
å bære våpen uten tillatelse,
seksuelle overgrep og vold i familiære relasjoner
i tillegg til å ha brutt et kontaktforbud
mot Marcela Sosa.
Du vil få snakke
foran en jury og forsvare deg,
men det er tre ting du må være klar over.
Du kan ikke rådføre deg med representanten din under uttalelsen.
Du kan nekte å gi en uttalelse uten å innrømme skyld,
og rettssaken fortsetter uten en uttalelse fra deg.
Vil du snakke?
Ja, ærede dommer.
Gå og sett deg foran retten.
Før du begynner, må du bekrefte noen personlige detaljer.
Hva er ditt fulle navn?
Daniel Ignacio Arrieta.
Nasjonalitet?
Argentinsk.
Dine foreldres navn?
Ignacio Jorge Arrieta og Alicia Campos.
Sivilstatus?
Gift, separert.
Gift eller skilt?
Vi er ikke skilt.
Hva jobber du med, herr Arrieta?
-Jeg er selvstendig næringsdrivende. -Hva gjør du?
Jeg er selger.
Hva selger du?
Motorsykkeldeler.
Hva var adressen din da du ble arrestert?
Den var Garcia Lorca 484, leilighet tre.
Du kan begynne.
Unnskyld?
Du kan begynne å avgi forklaring angående anklagene mot deg.
Siktelsen er løgn.
Marcela har ikke latt meg se sønnen min på over et år.
Hun sendte 23 klager på meg og gjør alt for å nekte meg å se sønnen min.
Og da det ikke var nok til å arrestere meg,
lurte hun meg. Hun sa…
Hun sa hun ville snakke om lille Martín, og jeg falt for det.
Det har alltid vært sånn. Hun var utro med kollegaer.
Jeg sa det til den andre dommeren, men han tok hennes side.
I ekteskapet behandlet hun meg som om jeg var udugelig.
Jeg fikk… problemer med forretningene, økonomiske problemer,
Jeg måtte stenge.
Jeg fikk ikke jobb, og heller enn å støtte meg,
behandlet hun meg som om jeg var udugelig.
Derfor begynte jeg med dop, for hun var narkoman.
Hun ga meg penger til å kjøpe dop til henne,
og jeg begynte å dope meg.
Så ble det…
…en sykdom. Jeg ble narkoman.
Jeg har aldri…
Jeg stjal ikke for å kjøpe dop, jeg er av god familie og er godt oppdratt,
men livet har ført meg hit, og jeg må si dette foran foreldrene mine.
Jeg prøvde alt for å slutte, gikk til rådgivning, men det gikk ikke.
Om jeg begynte å bli bedre, dro Marcelas avhengighet meg ned.
Hun behandlet meg som søppel.
Hun sa jeg ikke var nok til mann.
Og hun var utro med kollegaer når hun jobbet sent.
Hun jobbet om kvelden, det var unnskyldningen hennes.
Men jeg visste at hun var utro med kollegaene.
Jeg brukte dop for å takle helvetet jeg var i.
Ekteskapet falt fra hverandre.
Vi kranglet…
…hele tiden, hun ropte til meg så naboene skulle høre,
hun slo meg til og med. En gang forsvarte jeg meg,
og det brukte hun til å levere en klage og ta sønnen min.
Jeg har ikke sett sønnen min siden.
Hun har ikke latt meg se ham siden den dagen.
Hun vendte ham mot meg.
Han vil ikke se meg mer og kaller meg ikke pappa.
Både hun og moren hennes hjernevasket sønnen min.
Og jeg ble desperat.
Jeg ringte henne, og hun byttet nummer.
Jeg ringte moren, hun sa hun ikke var der. Jeg ringte henne på jobb,
hun svarte ikke.
Jeg tok kontakt på Facebook, sendte e-poster, tekstet henne.
Hun blokkerte meg.
Så jeg ble mer desperat, for jeg ville se sønnen min.
Vet du hvordan det er å ikke få se sin egen sønn?
Jeg hadde ingen valg, jeg dro til henne for å prate.
Hun brukte det og sa at jeg truet med å drepe henne.
Hun anmeldte, jeg måtte i retten og jeg fikk kontaktforbud
mot henne og sønnen min, min egen sønn.
I tillegg betaler jeg huslånet.
Jeg fikk ikke jobb på grunn av tiltalen,
det var enda vanskeligere å få jobb som narkoman.
Jeg kunne ikke kjøpe dop. Jeg traff bunnen.
Jeg vurderte selvmord.
Men så ringte hun og sa…
…at hun ville snakke om lille Martín, og jeg falt for det.
Jeg gikk i fella hennes.
Og se på meg nå.
Jeg har ingenting…
Jeg har ikke sønnen min, jeg er ødelagt, fengslet.
Er du ferdig med forklaringen, herr Arrieta?
Ja.
Vil du svare på spørsmål fra saksøker?
Nei.
Da kan du gå og sette deg.
Gladys?
Gladys.
Det er sent, jentene kommer snart.
Jeg kommer, frue.
Jeg sier bare at hun kunne gitt meg beskjed.
Datteren ringte og ba henne være barnevakt.
Da blir det mer på oss.
Alicia…
Går det bra?
Du virker bekymret.
Det går fint. Det er det samme som alltid.
Svigerdatteren din, hva?
Jeg hørte hun anmeldte Daniel igjen.
Min eks-svigerdatter.
Hun gjør livet hans umulig.
Jeg synes synd i barnebarnet ditt som må oppleve dette. Det er fælt!
Men hva skjedde?
-Denne gangen ble han vel arrestert? -Hvordan vet du så mye?
Det gjør jeg ikke, derfor spør jeg.
Hun har sendt så mange klager at dommeren ikke vil løslate ham.
Det er så mange kvinner som gjør eksene sine gale.
-Å? -De sender inn klager
-så dommerne tar deres side. -De bruker det til å beholde barna.
Vet dere hvor lenge det er siden vi så Martín?
Over et år.
Du kan kreve å treffe ham.
Uansett om de er uenige. Som bestemor har du rett.
Jeg vet det, men Ignacio og jeg vil ikke blande oss inn.
-Da blir alt verre. -Selvsagt.
Ha det, Alicia.
Ha det.
-Ha det, Alicia. -Ha det.
Yogatimen er hos meg på torsdag.
Jeg vet ikke om jeg rekker det, jeg har malere hjemme.
-Ta vare på deg selv. -Ja visst.
Vennligst kom og avlegg eden.
Sverger du å fortelle sannheten og intet annet enn sannheten?
Ja, jeg sverger.
Vær så god og sitt.
Fullt navn?
Ignacio Jorge Arrieta.
Alder?
Sytti.
-Sivilstatus? -Gift.
Yrke?
Ingeniør.
-Beklager, pensjonert. -Hjemmeadresse?
Posadas 1550, sjette etasje.
Kjenner du tiltalte?
Ja.
Hvordan kjenner du henne?
Hun er hushjelpen vår. Var hushjelpen vår.
Hvor lenge?
Siden… 2014, februar 2014…
…frem til det skjedde.
Forhindrer ditt forhold med tiltalte deg i å svare ærlig på noen spørsmål?
Nei.
Statsadvokaten vil nå snakke med deg.
Takk, ærede dommer.
-Kan du si hvordan du møtte tiltalte? -Ja. Min kones venninne anbefalte henne.
Vi trengte en hushjelp som kunne bo hos oss.
Så vi intervjuet henne.
Hun har jobbet for oss og bodd hos oss siden.
Hun hadde allerede sønnen sin, Santiago, ikke sant?
Nei, lille Santiago kom mye senere.
Hvordan reagerte dere på det?
Greit. Kona mi var den som merket at hun var gravid.
Gladys visste det ikke, hun hadde ikke skjønt det.
Og hva gjorde dere da han var født?
Vi oppdro ham, mer eller mindre.
Saken er at Gladys er en veldig enkel person.
Hun er ikke så smart. Hun vokste opp i villmarken, på engene.
Men hun har alltid vært redelig.
Selv når noen penger forsvant hjemmefra mistenkte vi aldri henne.
Slett ikke.
Ikke før dette skjedde, ikke sant?
Hvordan vil du beskrive Gladys' forhold med sønnen Santiago?
Det var bra.
Ja,
min kone veiledet henne angående utdannelsen hans,
oppdragelsen hans,
hun støttet seg alltid på henne.
Møtte du faren?
Ja.
En gutt som jobbet i nabolaget.
Men så snart han fant ut at hun var gravid,
forsvant han.
Vi ville ikke blande oss…
Jeg vet ikke, sånt noe er privat.
Aktoratet hviler, dommer.
Takk, herr Arrieta, du kan sette deg igjen.
Gladys.
Gladys, du glemte å sette et glass på badet.
-Hvor er det? -Der, frue.
Vi skal spise ute i kveld, ok?
Ja, frue.
Det er kylling og ris i kjøleskapet.
Denne gutten har feber, Gladys.
-Tapp lunkent vann i karet, jeg kommer. -Ja, frue.
Santi har feber.
Hva er galt?
Jeg vet ikke.
Men om jeg ikke hadde merket det…
Jeg vet ikke hva som skjer med henne for tiden.
Han trenger et varmt bad.
Da bør han bli bedre.
Hva med å bli her?
Du tuller, hva?
Nei, jeg tuller ikke.
Han er syk.
Og så? La moren ta seg av det.
Vi kan ikke svikte Héctor-paret.
De er vennene våre.
Vær så snill.
Kom igjen, Alicia, la oss dra.
Nei, jeg vil ikke dra.
Hvorfor?
Jeg vil ikke at de skal spørre om Daniel.
Hva har Daniel med noe å gjøre?
Roberto er en sladrehank som åpnet kjeften,
-nå vet halve verden det. -Det var ikke ham.
-Jo, det var det. -Nei.
Jeg snakket om Daniel.
Jeg drar.
Kommer du?
Kan du si hvordan du møtte den tiltalte?
Vi møttes for omtrent syv år siden.
Han og familien hans hadde glidd fra hverandre.
Faren hans hadde sparket ham ut etter en stor krangel.
Jeg snakket ikke med familien min heller, vi klikket med én gang.
Han var sjarmerende, og jeg var bare en jente.
Hvor gamle var dere?
Han var 30, jeg var 22.
Vi datet en stund, jeg ble gravid ett år senere,
så vi flyttet sammen.
Han flyttet inn til meg.
Han hadde stengt sykkelforretningen og sto i dyp gjeld.
Planen var at han skulle få en ny jobb og hjelpe meg i svangerskapet.
Tiden gikk, Martín ble født, og Daniel fikk aldri noen jobb.
Jeg måtte kutte ned på mammapermisjonen,
men det var likevel ikke nok penger til oss tre,
så jeg tok en kveldsjobb.
Hjalp han deg med babyen?
Han passet babyen mens jeg jobbet.
Men for å være ærlig måtte jeg gjøre alt etter jobb.
Jeg skiftet bleier, vasket, ordnet så vi hadde mat i kjøleskapet.
Han var ikke til mye hjelp.
Og han ivret ikke etter å få jobb, særlig ikke da han begynte med dop.
Hva brukte han?
Først kom fyllekulene,
så begynte han med kokain, deretter røkte han crack.
Da startet mishandlingen.
Han fornærmet meg, ydmyket meg,
noen ganger foran vennene mine, som plutselig sluttet å besøke meg.
Så fikk han det for seg at jeg var ham utro med kollegaene mine.
Han kalte meg en hore.
Jeg, en hore? Jeg jobbet 14 timer i strekk,
på et tidspunkt hadde jeg tre jobber.
Og var det psykisk mishandling, eller var den også fysisk?
Først var det emosjonell mishandling.
Han spyttet på meg,
tvang meg til å sove ute.
Likte han ikke maten jeg lagde, kastet han den på meg.
Paranoiaen hans ble verre av dopet.
Så jeg ba ham bli med på parterapi,
for jeg elsket ham og trodde vi kunne ordne opp.
Han ble med to ganger.
Det var det.
Jeg endte med å gå alene.
Da vi ble blakke, begynte han med kokainpasta,
og den fysiske mishandlingen startet.
Ikke så mye da han var ruset, for da var han utslått,
og jeg kunne enda leve som normalt.
Problemet var at når han gikk tom, ble han svært voldelig.
Derfor ga jeg ham penger til dop, så han ville la meg og Martín i fred.
Jeg ville gå fra ham mange ganger, men hadde ingen steder å dra.
Jeg hadde ikke kontakt med familie og venner.
Dessuten var det…
…så mye mishandling, endeløse, søvnløse netter, alt på én gang,
det var ikke tid til å finne ut hva jeg skulle gjøre.
Jeg var overveldet. Vet ikke hvordan jeg holdt ut.
Når bestemte du deg for å dra?
En dag gikk han tom for dop, og han ble gal.
Han låste Martín og meg inne på et rom og slo oss.
Han slo sønnen min.
Han sa han skulle drepe oss og deretter seg selv.
Så tok han en kniv, og jeg skjønte at vi ikke ville overleve.
Da han ble distrahert,
tok jeg sønnen min og hoppet ut vinduet.
Jeg hadde ingen steder å dra, men fikk være hos en kollega.
Hun hjalp meg med den første klagen.
Etter at du og sønnen din flyktet,
-traff du tiltalte igjen? -Ja.
Han fant ut hvor jeg bodde og kom og truet meg.
-Truet han med å drepe deg? -Ja.
Jeg levde i frykt, jeg visste hva han var i stand til.
Så jeg fortsatte å anklage ham til de ga meg et kontaktforbud,
et besøksforbud.
Han brydde seg ikke, han kom likevel.
Han sa han elsket meg og ville bli sammen. Han ble rasende hver gang jeg sa nei.
Hadde anklagene dine noen effekt?
På ingen måte.
De forsvant i byråkratiet.
De ga meg ikke politibeskyttelse, jeg fikk ikke voldsalarm.
Det var ikke før han knivstakk meg at de hørte etter.
Det var da du gikk til retten første gang?
Ja, han fikk to år, men de var betinget.
Løsningen var verre enn problemet, for han ble enda sintere på meg.
Vet du hvordan han livnærte seg i den perioden?
-Jobbet han? -Nei.
Naboene sa han stengte seg inne i huset
og solgte alt.
Jeg etterlot alt, noen sparepenger, møblene, to TV-er, alt.
Han solgte alt.
Det var ingenting igjen.
Kan du fortelle oss…
…hva som skjedde angrepskvelden?
Jeg kom hjem fra jobb.
Han tok tak i meg bakfra, truet meg med pistol og tvang meg inn.
Jeg var livredd, Martín skulle komme hvert øyeblikk,
og jeg ville bare ha ham bort før sønnen min kom.
Så begynte han å true meg,
spurte om jeg hadde vært med Rubén,
en kollega av meg.
Jeg ante ikke om jeg skulle nekte eller spille med, han ble sint uansett.
Og mellom all dyttingen, rev han av meg klærne.
Var det da han voldtok deg?
Ja.
-Og du gjorde ikke motstand? -Jo.
Men han hadde en pistol.
Jeg ville bare at han skulle bli ferdig og dra før Martín kom.
Jeg brydde meg ikke.
Heldigvis ble han redd og stakk av da det ringte på døren.
Hadde han blitt, vet jeg ikke hva som hadde skjedd.
Takk.
Det var alt, ærede dommer.
Takk, fru Marcela Sosa, du kan sette deg igjen.
Forsiktig, det er varmt. Blås.
-Ok, spis. -Å si han er narkoman?
Si til Roberto at det er galskap.
Nei, det som er galskap er å tro han blir funnet ikke skyldig, Alicia.
Han er nødt til å si seg skyldig, innrømme alt og si han var ruset.
Men de har ingenting.
-Det er hennes ord mot hans. -De har noe.
Roberto snakket med aktor.
Og?
Og de har sæd.
Ja, selvsagt. Hun forførte ham
-til voldtektsprøvene. -Hør, Alicia.
Hvis DNA-et i sæden stemmer med Daniels,
i tillegg til tidligere dommer, er han ferdig.
Men…
…om han sier seg skyldig,
og sier han var ruset…
Sønnen min er ikke narkoman.
Og han er ikke en som voldtar!
Senk stemmen, er du snill.
Vi bør snakke med den…
…strafferettsadvokaten, hva het han? Héctors advokat.
Hvem sin? Héctors?
-Ja. -Echezabal?
Ja, Echezabal.
Han er ikke billig, Alicia.
Han er sønnen din, Ignacio.
Hvis vi må gjøre noe eller begrense forbruket, gjør vi det.
Jeg vet han er sønnen min, men det er ikke nok å begrense forbruket.
Echezabal skal ikke bare ha lønnen sin,
han må ha penger til bestikkelser.
Fader vår, du som er i himmelen,
la ditt navn holdes hellig.
La ditt rike komme.
La din vilje skje på jorden som i himmelen.
Gi oss i dag vårt daglige brød. Forlat oss vår skyld, som vi òg forlater…
Gladys.
Ja, frue.
Kom på kjøkkenet, jeg har lønna di.
Kommer straks, frue.
Kom, Gladys.
Ja, frue.
Signér her.
Tell dem når du er ferdig.
Vi sender ikke klær til vaskeriet mer.
-Du tar deg av det. -Ja, frue.
Og ikke gå til markedet heller.
De er tyver.
-Ja, frue. -Jeg skal handle sammen med deg.
Jeg vet ikke hvor pengene blir av.
Hva gjorde du?
Ingenting.
Ingenting?
Jeg har vondt i magen.
Kom, bli med meg.
Jeg har jo sagt at vi ikke gjør det sånn i byen.
Om du er kvalm og har vondt i magen,
tar du Buscopan.
Ta 20 dråper nå og 20 før leggetid.
Si fra om det enda er vondt i morgen.
Takk, frue.
Bare hyggelig.
-Fru Arrieta? -Ja.
-Følg meg. -Takk.
Denne veien.
Fru Arrieta.
-En glede. -Gleden er min, herr Echezabal.
Ut fra det du har fortalt, er det visst ikke stort vi kan gjøre.
Jeg håpet du kunne tilby meg et alternativ.
Dette er et veldig komplekst scenario.
Saken trenger mer enn bare en juridisk løsning.
Beklager, jeg forstår ikke.
Vi taper i retten.
Vi må få dem til å henlegge saken.
Det er ikke lett eller billig, men det kan gjøres.
Hvor mye snakker vi om?
Jeg tror vi får det gjort for 400 000.
Fire hundre tusen pesos, ja.
Dollar.
Noen utgifter må dekkes med én gang.
Så dekkes 50 prosent av honoraret mitt, og resten etterpå.
For å være ærlig…
…tror jeg ikke vi har råd til det.
Slapp av,
tenk på det.
Snakk med mannen din om det.
Det finnes alltid en måte. Vi skal finne den.
Ok.
Jeg er her for deg.
Takk, sir.
Gladys?
Gladys, er det deg?
Våkne, Ignacio.
Jeg hørte lyder, og Gladys svarer ikke. Gladys!
-Gå og sjekk. -Jeg går.
Gladys?
Alicia.
Takk.
Ja, selvsagt, doktor.
Selvsagt.
Han må være tre, fire år gammel.
Nei, jeg tror ikke det er noen trussel.
Skrev du ned alle navnene?
Ok, la det stå tomt. Legen må signere den.
Så dere godtar midlertidig formynderskap for gutten?
Ja, selvsagt.
-Skriv ned alles navn. -Ok, doktor.
Jeg forklarer dem prosedyren.
Greit.
I overmorgen blir hun tatt med til familieretten.
Nei takk.
Hent inn neste vitne.
Sett deg ned.
Du er innkalt som vitne i denne straffesaken
mot Gladys Susana Pereira,
som er siktet for drap i familiære relasjoner.
Sekretæren vil forklare straffen for å avgi falsk forklaring.
Å gi falsk forklaring eller nekte på sannheten
under forklaringen som gis for en dommer, vil gi fra én måned til fire år i fengsel.
Inkriminerer forklaringen den tiltalte, er straffen ett til ti år i fengsel,
og du kan ikke inneha offentlig stilling på dobbelt så lenge som dommen.
Reis deg opp for å ta eden.
Sverger du å fortelle sannheten og intet annet enn sannheten?
-Ja. -Du kan sitte.
Oppgi fullt navn.
Esteban Alejandro Palleros.
-Hva jobber du med? -Jeg er lege.
Hvor jobbet du 1. juni?
Jeg hadde vakt ved Buenos Aires' nødetat.
Kjente du tiltalte før den kvelden?
Nei.
Statsadvokat Vitali vil nå spørre deg ut.
Takk, ærede dommer.
Dr. Palleros, kan du si hva som skjedde om kvelden 1. juni?
Ja.
Jeg var på sykehuset da vi fikk en kode rød fra Recoleta.
Det var om en kvinne som hadde besvimt og forblødde.
Da jeg kom dit, åpnet eieren døren og sa det gjaldt hushjelpen deres.
Kan du bekrefte at pasienten var tiltalte?
-Ja. -Fortsett.
Hun var bevisst, men i sjokk.
Hun hadde mistet mye blod.
Jeg sjekket henne og så at hun hadde født.
Så jeg spurte hvor babyen var, men hun…
…forsto det visst ikke.
Sjefen hennes sa at hun hadde besvimt på badet,
så jeg gikk inn.
Jeg fant liket av babyen i dusjen.
Jeg sjekket og så at det ikke var vitale tegn.
Beskriv hva du så da du gikk inn på badet.
Det var blod på gulvet…
…og vann overalt. Det var en bøtte og en mopp.
Noen hadde prøvd å vaske det opp.
Dusjforhenget hadde også blodflekker, som om det hadde vært åpnet.
Bak forhenget, i dusjen, var liket av babyen.
Kan du beskrive liket?
Det lå på gulvet i dusjen, i et håndkle.
Kan du fortelle oss dødsårsaken?
Ja, han døde av kvelning. Det var ikke en dødfødsel.
Så han ble født, begynte å puste og ble kvalt?
Det stemmer.
Kan det ha vært en spontanabort eller en abort?
Nei, han ble født, pustet og ble kvalt, obduksjonen viser det.
Kan han ha blitt kvalt av navlestrengen?
Den var ikke rundt ham, det var ikke merker på halsen.
Takk.
Dommer, aktoratet hviler.
Advokat?
Du sier at babyen var pakket inn i et håndkle.
Kan du beskrive hva du mener med det?
Han var pakket inn.
Hvordan pakket inn?
Sånn, pakket inn.
Men var han pakket inn som om man prøvde å gjemme ham,
eller svøpt, som man gjør med babyer?
Ja…
-Det vet jeg ikke. -Så du ansiktet?
Ja.
Så håndkleet var rundt kroppen, men ansiktet vistes,
som hos en svøpt baby?
Ja, man så ansiktet.
Greit.
Du hevder at babyen døde av kvelning, men hadde ingen tegn på halsen.
Hvordan ble han kvalt?
-Eneste mulighet er å dekke luftveiene. -Så munn og nese var dekket?
Ja.
Kan det ikke ha vært et uhell?
Jeg forstår ikke.
Kanskje hun ville få babyen til å tie for ikke å bli hørt, og det var et uhell.
Du må spørre henne, alt jeg vet er at han ble kvalt.
Forsvaret hviler, dommer. Takk.
Hør, fru Marina, det som bekymrer meg, er en ransaking.
Politiet har kommet tre ganger,
for ikke å snakke om noen fra retten.
God kveld, Roro.
God kveld, frue.
Beholdt hun gutten?
Jeg vet ikke hva som vil skje…
Han sover endelig.
Han har vanskelig for å sove alene.
Han kryper tilbake hit før midnatt uansett.
Vi må takke ja til tilbudet fra Echezabal.
Vi har tenkt på å få et mindre hus en stund.
Tiden er inne.
Bare sånn kan vi redde Daniel.
Han bør si seg skyldig.
Om han sier seg skyldig, hvordan skal han klare seg?
Hvordan skal vi klare oss?
-Jeg skjønner deg ikke. -Etter det med Gladys,
hvor lang tid tar det før media vet at sønnen vår er fengslet?
Jeg er lei av å dekke over for sønnen din!
Først var det…
…hundre tusen for baren, så motorsyklene, så…
…salg av butikken i Arenales for å betale forhandlerens gjeld
som vi ble sittende med.
Den eneste gangen… Den eneste, ok?
…at vi prøvde å være rasjonelle
og nektet å betale for den nye bilen hans, i himmelens navn,
hans bil var perfekt, det var et innfall,
fikk vi ikke se Martín på et år.
Du ville ikke gi ham pengene.
Han kan ikke kjøre et barn rundt i en utrygg bil.
Jeg er lei av å alltid ha lommeboken åpen
og munnen igjen. Jeg klarer ikke mer.
Jeg er ferdig!
Ok, da er vi ferdige.
Vi avslutter det.
Vi signerer med Echezabal og flytter til en mindre leilighet, ok?
Gjør hva du vil, men…
…uten meg.
Hva mener du med det?
Jeg drar, Alicia.
Jeg er ferdig med dette.
Hva er du spesialisert innen?
Jeg er psykolog og spesialist på spedbarnsdrap.
Har du vurdert klienten min?
Ja, det har jeg.
Hvordan forklarer du at en som Gladys, en rolig og ydmyk person
uten tidligere dommer, havnet her?
Først må jeg gjøre noe klart.
Slike hendelser skjer alltid under enormt press.
Det skjer ofte, som hos Gladys, at moren ikke kan huske hva som skjedde.
-Så saken er lik andre saker du har sett? -Ja, selvsagt.
Hovedfaktoren er at moren overbeviser seg selv
om at svangerskapet ikke eksisterer, så det blir ingen fødsel.
Gladys ble født og vokste opp i ekstrem fattigdom.
Hun led under vold i hjemmet.
Hun klarer ikke å takle morsrollen. Sjefen hennes oppdro det eldste barnet.
Moren døde da hun var svært ung,
partneren til faren behandlet henne som en slave.
Det var også en sterk frykt for hva et nytt svangerskap ville bety,
særlig trusselen sjefen hennes framsatte om å sparke henne ut om det skjedde.
Og til slutt er det en mulighet for at svangerskapet var resultat av voldtekt.
Forsvaret hviler, dommer.
Statsadvokat.
Takk, ærede dommer.
Selv om vi godtar grunnene du ga,
kunne ikke Gladys Pereira ha funnet en annen løsning?
Selv en abort virker mindre drastisk enn å vente i ni måneder,
føde og så kvele barnet sitt.
I Gladys sitt hode ville det ikke bli noen fødsel.
Hun hadde født før.
Hun hadde ikke hatt mensen på lenge, hun la på seg, mistenkte hun ikke noe?
Det er mye mer komplisert.
Stresset ved å få et uønsket barn og tanken på å bli hjemløs ble for mye.
For slike mødre er fornektelsen av en sånn art
at de aldri får symptomer, og det vises ikke at de er gravide.
Du bør vite at fornektelse er en mestringsteknikk vi alle bruker.
Det gjør at vi ikke kjenner smerten ved å vite at vi skal dø en dag.
Greit.
La oss anta at fornektelse
gjorde at Gladys ikke innså graviditeten.
Men hvorfor adopterte hun ham ikke bort etter fødselen?
Selv om det skulle være hemmelig, kunne hun lagt ham i en kirke.
Det var ikke et alternativ for henne.
Gladys er delvis analfabet og har noe forsinket hjerneutvikling.
Men om hun er delvis analfabet og har forsinket hjerneutvikling,
skjønte hun ikke likevel at det var galt å kvele en nyfødt?
Igjen…
En uventet fødsel hos en kvinne som ikke visste hun var gravid
kan forårsake et sjokk
som kan eliminere rasjonell og moralsk tenking.
Og her.
Og her, fru Arrieta.
Er vi klare?
Det var alt hittil.
Godt.
Jeg mener…
Kan hun, Marcela,
anke?
Ja, men uten DNA-prøven tviler jeg på at det lykkes.
POLITIAVDELING KRIMINALTEKNISK LAB
-Hva gjør jeg med dette? -Hva du vil, det er ditt.
Jeg ville ha ødelagt det.
-Når er sønnen min ute? -Jeg begjærte saken henlagt.
Det er snakk om dager.
Takk, sir.
Takk.
Fru Arrieta.
Det er en flott skole.
-Sikker på du ikke vil ha kaffe? -Nei takk.
Å få ham inn på denne tiden av skoleåret var vanskelig,
men jeg snakket med rektor, og det går bra.
Jeg synes ikke det er en god skole.
Det er en god skole for ham, alt tatt i betraktning.
Ja vel.
Denne skolen har alle typer familier. Det er en mangfoldig gruppe,
noe som gjør at han ikke blir stigmatisert.
Ikke sant?
Med alt Santi går gjennom nå, vil jeg ikke endre noe mer i livet hans.
Det han trenger nå, er et sted hvor han kan samhandle med andre barn.
-Ja. -Han må knytte bånd andre steder.
Et sted som er sunnere for ham,
nye bånd. Dette er en vakker mulighet.
En vakker mulighet.
Det virker som…
…om at du i stedet for å hjelpe, vil bli kvitt ham.
Nei, Alicia, det er ikke sånn det er.
Vi er… veldig bekymret.
Hele fakultetet er bekymret for dette.
Sa du til Gladys at dere ikke hadde plass til et barn til?
Jeg visste ikke hun var gravid.
Men du kan ha sagt at du ikke hadde plass til flere av hennes barn.
Unnskyld, men klandrer du meg for det hun gjorde?
Det finnes ikke ord for det hun gjorde.
Det er utilgivelig.
Ikke engang dyr gjør det.
Og nå skal jeg være ansvarlig?
Etter alt jeg gjorde for henne?
Da hun kom, kunne hun knapt snakke.
Vi utdannet henne.
Da hun fikk sønnen, oppdro jeg ham.
Hun visste ikke at hun var gravid.
Da jeg tok henne for å bli testet,
var hun syv måneder på vei.
Alle andre ville ha kastet henne ut.
Jeg hjalp henne med alt.
Jeg oppdro barnet hennes,
tok ham med til barnelegen og fikk ham inn i en god barnehage.
Jeg gikk på foreldremøtene!
Hun kan ikke oppføre seg rundt folk.
Og du klandrer meg…
…for det bestialske hun gjorde?
Herregud!
Etter alle grusomhetene jeg gikk gjennom i mitt eget hus!
Og den offentlige skammen hun har påført oss.
Du har ikke svart på spørsmålet. fru Arrieta.
Antydet…
…eller nevnte du til Gladys at dere ikke hadde plass
-til et barn til, ja eller nei? -Nei.
Forsvaret hviler, dommer.
Takk, fru Arrieta. Du kan gå.
Takk.
Hva om vi ikke har tid til å lage mat? Det er sent,
vi rekker ikke å lage milanesa, som vi ville…
Kom, tante.
Kom, Santi, vi krysser gaten her, ok?
Hva skal jeg gjøre?
Hjelp meg å dekke på bordet, Santi.
Hold godt med begge hendene, sånn.
Forsiktig.
-Tante! -Ikke mist dem.
-Jeg knuste dem ikke. -Lukter ikke min milanesa herlig?
Jeg vil spise.
Her, tante.
Bra jobbet, Santi.
Jeg utnevner deg til den beste hjelperen jeg har hatt i mitt liv.
Der er Pedro.
-Hva? -Pedro.
Dukken.
Moren hans kom.
Moren hans.
Kjempebra.
Du liker fortsatt å bli matet.
-Tante! -Får jeg se?
-Nei. -Du får den straks.
-Tante! -Kom igjen.
Santi.
-Jeg vil ha én. -Mer milanesa?
Ikke den! Du mistet maten, tante.
Jeg mistet maten.
Jeg skjærer denne opp og legger den på fatet ditt.
-Hei. -Hei, mamma.
Å, gutten min.
-Jeg er så glad du er her. -Er alt i orden?
-Beklager forsinkelsen. -Det går bra.
Jeg har lagd milanesa.
-Milanesa? -De er kalde nå.
-Jeg varmer dem. -Fantastisk.
Hvordan går det?
Greit, litt sulten, bare.
Flaks for deg at du er her.
Sitter du sammen med meg?
Kommer.
Bra du er kvitt ham.
Pappa verdsatte deg ikke.
Vi bør se på det som en ny begynnelse, en ny mulighet.
En ny begynnelse for alle.
Jeg håper det.
Kanskje han hadde noe med det med Gladys å gjøre.
Dette er veldig godt.
Lenge siden jeg spiste…
…ekte mat.
Vil du ha kaffe?
Ja. Kaffe hadde vært godt.
Vet du, jeg har snakket med Chino.
-Husker du Chino? -Så klart.
Han restaurerer motorsykler.
Jeg tenkte at om vi får 20 000 eller 30 000 for huset, kan jeg investere.
Det er gode forretninger, du kjøper en ødelagt sykkel,
fikser og selger den som samleobjekt.
Med mine kontakter innen motorsykler og deler, kan jeg lykkes.
Chino har talent, ikke sant? Men jeg er bedre.
Jeg har mye erfaring.
Og det hadde vært bra for meg.
Alle reiser seg.
Sett dere.
Gladys Susana Pereira,
loven gir deg en siste sjanse til å snakke til retten.
Vil du si noe?
Ærede dommer, klienten min vil ikke bruke…
Ønsker du å bli hørt?
Ja, det gjør jeg.
Fortsett.
Jeg vet ikke hva som skjedde.
Bare Gud vet.
Livet mitt er meningsløst.
Jeg er en tapt sak.
Men Santis liv betyr noe.
Han må få et bedre liv enn meg.
Jeg har ikke rett til å be henne om noe,
men jeg vil at fru Alicia skal beholde ham.
Jeg vil også beklage til fru Alicia.
Mye stygt er sagt om henne her.
Hun var svært snill mot meg.
Hun er som en mor for meg.
Og for Santi.
Takk.
Takk, frøken Pereira.
Jeg må gjøre det klart at retten ikke bestemmer
hvem som får foreldreretten for sønnen din,
men vi gir dommeren som har saken din i familieretten beskjed om hva du sa.
Nå skal vi lese dommen.
Jurymedlemmene i straffedomstol nummer 20
av den uavhengige byen Buenos Aires har nådd en kjennelse i sak 8975
om drap i familiære relasjoner
mot Gladys Susana Pereira,
ID-nummer 39154543.
Argentinsk, singel, uten grunnskoleutdanning,
som jobbet som hushjelp og hadde adresse Posadasgaten 1550
og som nå sitter i fengsel.
Etter drøftelser og i henhold til straffeloven,
vil juryen informere om sin avgjørelse.
Juryen finner Gladys Susana Pereira
skyldig i drap i familiære relasjoner med en redusert straff på 18 år
og advokatutgifter på grunn av ekstraordinære omstendigheter.
Artikkel 80, første ledd.
Hele lesingen av dommen vil skje den 29. denne måneden
klokken ti.
Signert av dommer Mariano Ventimiglia,
Fernando Ángel Mine og Patricia del Valle Morales...
BARNEHAGE NUMMER 17
Ha det.
Hei.
-Hvordan gikk det? -Han spurte etter moren.
Virkelig? Kom hit.
Ok.
-Ha det. -Ha det.
La oss gå til mammaen min.
Hva vil du gjøre?
-Jeg vil ha mammaen min. -Mammaen din?
-Ok. -La oss gå til mamma.
Vel, ja.
Vil du treffe mamma? Ok.
Jeg vil at du skal smile litt.
Ferdig.
Sett den her.
Og så denne?
Ja.
To minutter igjen!
Takk, fru Alicia. Takk for at du tok ham med.
Takk for alt du gjør for Santi.
Du vet at jeg elsker ham som om han var min, Gladys.
Frue…
Santi bør være din etter alt jeg har gjort mot deg.
Ikke si det.
Ante ikke hva jeg skulle gjøre.
Han sa at hvis jeg sa det, ville han drepe Santi og meg.
Han sluttet å komme hjem, og det var over.
Hvem snakker du om, Gladys?
Den gangen det forsvant penger…
…ville sønnen din komme inn.
Jeg slapp ham inn.
Så tok han tak i meg.
Derfor bør Santi være din.
Jeg skylder deg det.
Babyen var din sønn Daniel sin.
Tiden er ute! Kom, Gladys!
Jeg er veldig glad i deg, Santi. Adlyd fru Alicia.
Ha det, Santi.
Ha det, mamma.
Åpne døren.
Ro deg ned.
-Jeg henter en leke til! -Ikke løp, Santi.
Hva skjedde?
Hva skjedde, Santi?
Hvor er du?
Hva er galt?
Så teit.
Går det bra, tante?
Kom hit.
Vent.
Det skal til Juncal.
Ja, ok.
Det er mye styr å flytte, hva?
Har du snakket med Daniel?
Nei.
Nei, ikke bær dem sammen, én etter én, det er glass der.
Man må passe på.
LA OSS SNAKKE OM SEXUNDERVISNING
OM DET SKJEDDE MED DEG, SKJEDDE DET MED OSS ALLE.
BE OM HJELP
IKKE VÆR REDD FOR Å ANMELDE
SLUTT PÅ VOLD MOT KVINNER
Kom inn.
Takk.
Når hun har sonet halve dommen,
om hun oppfører seg, får hun midlertidig permisjon.
-Atten år er så urettferdig. -Ja.
Kan vi anke for å redusere straffen?
Ja, selvsagt. Vi anker, det gjør vi alltid.
Men vi har bare Gladys' nye uttalelse, det er ikke nok.
Hvis det hjelper, kan jeg vitne.
Det har du alt gjort, fru Arrieta.
Med mindre du har noe du vil legge til.
Uten noen nye beviser, går ikke anken gjennom.
Det er ikke lett.
Det blir vanskelig.
Hei, Martín.
Hei, skatten min.
Gå inn, Martín. Gå inn, skatt.
Hva gjør du her?
Gir deg dette.
POLITIAVDELING KRIMINALTEKNISK LAB
Hvor fikk du det?
Det er uviktig.
Håper du enda kan bruke det.
Gi det til statsadvokaten.
Ha det.
-Hei. -Hallo.
Hei.
Hvordan går det?
Hei, Alicia.
-Gjelder det Gladys Pereiras anke? -Ja.
-Kom inn.
Takk.
NASJONAL ANKEDOMSTOL STRAFFERETT RETTSSAL NUMMER SYV
Se hva jeg har til deg.
Er det melk?
Ja, melk for å dynke…
…sjokoladen til bursdagskaken i.
Hva gjør du?
De skal ikke knekke. Det er ikke meningen at de skal knekke.
Hva er så morsomt?
Får dette deg til å le?
Én til.
Sånn, legg den her.
Denne veien.
Dette er en oppringning fra et fengsel på vegne av…
…Daniel.
Om du vil godta samtalen, tast…
Hvilket nummer er det?
Her?
-Dette? -Nei, ikke dette.
Jeg tror det er neste hus.
La oss se.
-Her! -Ja!
La oss gå inn, men…
Jeg vil banke, tante.
-La oss banke. -Jeg vil banke, tante.
GRATULERER MED DAGEN MARTÍN
La oss se om de hørte deg. Ja!
-Hallo. -Hei.
-Kom inn.
Ok.
Jeg gjør det.
-Vent, vil du gi ham presangen? -Ja.
Vent.
-Hallo. -Hei.
Hei.
-Takk. -Takk for invitasjonen.
Hei.
Kom igjen, kjære.
-Skal jeg ta den? -Ja, kaken. Jeg holder alt.
-Føl deg som hjemme. -Å, Martín!
Forsiktig, kjære.
Denne er til deg, gratulerer med dagen, min kjære.
Ok.
Vent. Jeg skal gjøre det, den er for langt ned.
Sånn!
Bra jobbet, gutter.
Gratulerer med dagen, Martín.
Liker du den?
Gjør du?
Du kan male her, se.
Med all sin makt gikk hun ut på do,
og der satt hun noen timer, og så kom barnet.
Hun vet ikke hvordan det var til slutt,
for stiv og sanseløs og nærmest død var hun av kulde,
og holdt knapt sin gutt.
Dog ber jeg dere om ikke i vrede å falle.
For alle kreaturer trenger hjelp fra alle.
UTDRAG FRA OM BARNEMORDERSKEN MARIE FARRAR. BERTOLT BRECHT (1898-1956)
Tekst: Susanne Katrine Høyersten