Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Na otázku, kde v Ohiu leží Knockemstiff, případně kde v Západní Virginii
najdou Coal Creek, by většina lidí zareagovala
tím, že by je nejspíš ani nenašli na mapě.
Buďte si však jistí, že ta města tam jsou.
Jak a proč došlo k propojení tolika lidí z těchto dvou bezvýznamných městeček,
dozvíte se záhy, neboť to má co do činění s naším příběhem.
Někdo by vsadil na čirou náhodu,
jiní by klidně přísahali na boží záměr.
Uvážíme-li, jak se vše nakonec vyvrbilo,
bude to od každého trochu.
V roce 1957 trvala cesta vozem z Coal Creeku
do papírenského města Meade v jižním Ohiu
přibližně deset hodin.
Jakmile jste se octli v Meade, bylo to do Knockemstiffu už jen kousek.
V Knockemstiffu žilo v roce 1957
zhruba čtyři sta lidí
a téměř všichni měli pokrevní pouto,
bez ohledu na to, jaká děsivá kalamita je postihla,
tedy byl-li to chtíč, nezbytnost, anebo jen čirá nevědomost.
Russelovi si už devátým rokem pronajímali dům na vrcholu Mitchellovy pláně.
Ale i tak je většina sousedů tam dole dál měla za přivandrovalce.
Ahoj, tati.
Dneska se mnou zajdeš dozadu.
Před lety umístil Willard na jeden padlý kmen
na mýtině za domem oprýskaný křížek.
Sem přicházel každé ráno i večer promlouvat s Bohem.
Jeho synovi se zdálo, jako by otec neustále bojoval s ďáblem.
Teď se pomodlíš za to…
co se dneska stalo.
A pamatuj si, buď upřímný.
Žádné lži. On to pozná.
Když se modlil, jeho mysl často odlétala
do války v jižním Pacifiku,
k tomu dni, kdy on a pár dalších vojáků narazili na mrtvolu
zbrojního seržanta Millera Jonese.
ŠALAMOUNOVY OSTROVY, JIŽNÍ PACIFIK O 12 LET DŘÍVE
Do prdele.
Kurva.
Co tam stojí?
Miller Jones.
Kurva!
Musíme něco udělat.
Tohle je práce Japončíků.
Příští zastávka: Meade, Ohio.
Prosím.
Děkuju.
Těsně předtím, než se Willard zamiloval,
poznal svou vyvolenou i muž, kterému zasedl místo.
- Promiň, zapomněla jsem si klíče. - To nic.
Chlap u stolu u okna.
Tak co to bude?
Šunka se sýrem.
- Dobře. - Začátečnice, že?
Je to vidět, co?
Tuhle práci mi dohodil bratr…
Šunka se sýrem.
Vy fotíte?
V následujících letech Carl říkal Sandy „návnada“,
zatímco ona jemu „střelec“.
Jen když vidím úsměv, který stojí za vyfotografování.
A svým obětem oba říkali „modely“.
Popřemýšlím o tom.
Co si dáte?
Dnešní menu je sekaná.
Jen kafe a koblihu.
Děkuju.
- Vypadá to fakt dobře. - Ne!
- Vypadni. Nerozuměls? - No tak.
Příště tě odsud povedou policajti.
To jsi křesťan?
- Promiňte. - Neznabohu!
Jen si musím odskočit ven.
No jo.
Vždyť už jdu!
Díky. Bůh vám žehnej.
Potřeboval jste ještě něco?
Ne, děkuju.
To bylo milé, co jste udělala.
Někteří lidé tu a tam potřebují pomocnou ruku.
Víte, jak to myslím?
Jo.
Vrátil jste se z války?
Jen tudy projíždím.
Jedu do Západní Virginie.
Pocházím z Coal Creeku.
To je škoda.
Máte hezký obličej.
No…
ráda jsem vás poznala.
Taky jsem vás poznal.
Ti Japonci vážně jedí své mrtvé?
Kde jsi to sebral?
Četl v novinách.
Bože, to je dobrota!
Mám v bedně další.
- Jo? - Jo.
A mám pro tebe ještě něco, strejdo Earskelle.
Tohle je prý zbraň,
kterou si vystřelil mozek z hlavy Hitler.
Pořád se necháš tahat za fusekli?
Myslíš, že mi ten chlap lhal?
Jo.
Ale i tak hezkej dárek.
- Jo. - Díky.
Je německá.
Je to Luger.
Tak už jsi tady!
Bože, bála jsem se o tebe.
Tak zlý to nebylo.
Nebylo to tak zlý, mami.
Požádala bych tě, abys se mnou zašel dolů poděkovat Ježíšovi,
ale cítím z tvého dechu kořalku.
Jo, já vím, ale…
Potřeboval jsem něco oslavit.
Zamiloval jsem se.
Jak se ta dívka jmenuje?
Vlastně její jméno neznám.
Earskelle.
Neznáš její jméno?
Ale dal jsem jí dolar spropitné.
Cože?
Za jedno kafe?
Aspoň na to nezapomene.
Dobře, líbí se ti servírka.
Ale já bych tě ráda seznámila s jednou dívkou
z kostela.
Nechci do kostela, mami.
Běž si odpočinout.
Ráno ti bude líp.
Kdykoliv se podíval na kříž, vybavil se mu Miller Jones,
ale o ukřižovaném mariňákovi nikdy nikomu neřekl.
- Vítejte. - Willarde?
Poprosila jsem Helen, aby si sedla k nám.
Pojď, Helen.
Dobrý den.
Willard se právě vrátil. Helen, vy…
Vítejte doma.
Už jsem tu čtyři dny.
Willard netušil nic o slibu, který Emma dala Bohu,
totiž že výměnou za jeho návrat domů
zařídí, aby se oženil s Helen Hattonovou.
Rodina té dívky uhořela při požáru domu
a ta nebožačka zůstala na světa sama.
Dobrotivé nebe!
- Pěkné horko, že? - Amen.
A bude ještě větší.
Máme tu dnes dva chlapce z Toppervillu,
kteří povedou bohoslužbu.
Dobře.
Podle toho, co mi lidi řekli, nesou dobré zprávy.
Tak sem s nimi. Chlapci, pojďte sem.
Ať se tu cítí dobře.
Vítejte, hoši.
Vítáme vás.
Vidíš toho na vozíku?
Vypil moc strychninu, nebo nějaké nemrznoucí směsi, proto nechodí.
Rád vás vidím. Dík, že jste přišli.
Prý tak testují svůj osud.
Podle mě to přehánějí.
Díky, reverende.
Jmenuju se Roy Laferty
a tohle je můj bratranec Theodore.
Nyní Duch Svatý navštíví i tento malý kostelík,
jenž nese jeho posvátné jméno!
Jsi omytý
Krví
No tak, Theodore!
Čeho se nejvíc bojíte?
Protože pokud máte strach z krys, tak…
se Satan postará, abyste jich měli plno.
Ano, tos řekl hezky.
Bratři a sestry...
budete svědky,
jak vás budou užírat, zatímco budete ležet
neschopní pohnout jediným prstem.
A nebude to mít konce.
Milion let
v rámci věčnosti.
Ani se nepokoušejte si to představit.
Panebože.
Žádná lidská hlava není dost velká, aby si uměla spočítat takové utrpení.
Ano?
A vážně, bratři a sestry, ještě se nenašel člověk tak zlý,
- dokonce ani ten Hitler… - Je to tak.
… aby si představil způsob, jakým Satan přinutí hříšníky
platit v Soudný den!
Ano!
- Je to tak, přátelé! - Ano, pane, chvalte Hospodina!
Amen.
Něco vám povím, přátelé.
Než jsem našel Ducha Svatého…
byl jsem vyděšený k smrti z pavouků.
Není to tak, Theodore?
Malý skrček,
skrývající se pod dlouhými sukněmi své matky,
kterému pavouci vstupovali do snů…
a kladli vajíčka do nočních můr.
Všude…
pletli pavučiny a všude…
číhali.
Neustále jsem se bál, bylo jedno, jestli spím, či bdím.
Tak takhle vypadá peklo, bratři a sestry!
- Chvalme Pána! - Ano.
Ti ďáblové mi nedopřávali odpočinku!
Amen!
Ne, dokud mi Pán nedal sílu!
Amen!
Bratři a sestry…
podívejte!
Pán se o mě dnes stará!
Amen!
Dejte na má slova, lidičky!
Svatý Duch vás zbaví strachu, budete-li chtít!
S těma pavoukama to byl skvělej tah.
Dneska určitě nezamhouřím oka.
Škoda, že Helen nejela s námi.
Ona by s námi jela,
kdyby ses jí víc věnoval.
Ten správný muž zařídí Helen dobrý život.
Emma měla strach, pokud nedodrží slib daný Bohu,
mohlo by se stát něco zlého.
Helen však poznala svého budoucího muže ještě téhož odpoledne.
Požehnejte mi, reverende.
Požehnejte mi.
A Willardova mysl už byla stovky kilometrů daleko.
Hned jsem u vás.
Není žádný spěch.
- No ne! - Nezeptal jsem se vás na jméno.
Charlotte, to kuře s hráškem už tam mělo být.
Hned se vrátím.
Jsem právník na plný úvazek.
Nemovitosti vlastně nejsou má parketa, ale…
vlastním pár objektů kolem Meade a Knockemstiffu.
Dlouhodobé investice.
Nejsou tu žádná umyvadla, pane Dunlape.
Není tu vodovod.
Vzadu je studna.
Co myslíš, Arvine?
Ačkoliv Willard s Bohem nemluvil už roky,
ačkoliv od chvíle, co našel ukřižovaného mariňáka,
nevznesl k němu jedinou prosbu ani slovo chvály,
najednou cítil, jak v něm narůstá touha
urovnat vztah se stvořitelem dřív,
než se jeho rodině stane něco zlého.
Těsně předtím, než přišly děti
V pokoji mém ticho bylo
Někdo snad mě volal jménem
Říkal jen pojď sem
Má malá Bessie
Kde jsi byl?
Obhlídnout pozemek.
Co myslíš?
Je to hezký.
Za to, co nabízí, je nájem přiměřený.
Budeme šetřit
a třeba si to koupíme.
Nebyla by to krása?
Arvin má vlastní domov.
Ten já jsem nikdy neměla.
Vypadá to dobře, mami.
Našli jsme si dům v údolí jménem Knockemstiff.
Arvinovi už je rok
a může si teď hrát na vlastním trávníku.
Šetříme, abychom ten dům jednou mohli koupit.
Takže to teď bude chvilku náročný.
Přijedeme hned, jak to půjde.
Tvůj syn Willard.
P.S…
Už mám zase potřebu se modlit.
„Přijedeme hned, jak to půjde.
Tvůj syn Willard.
P.S. Už mám zase potřebu se modlit.“
Vážně bys mi pohlídala Lenoru?
Jasně. Neboj se. Nech ji tu. Kam máte namířeno?
Jen jsme se chtěli projet.
Vypadnout na chvilku z toho malýho domu.
I když to tehdy netušila, už nikdy Lenoru neuvidí.
O sedm let později našli tělo Helen zakopané v lese.
Mohli bychom se projít.
Bude krásné pomodlit se venku a obdivovat stromy.
Co si budeš přát, Royi, ale co Theodore?
Theodore to zvládne, posedí v autě.
Přesně tak. O mně se nebojte.
Možná si zdřímnu.
Budeme jen spolu, zlatíčko.
V roce 1957
bylo Arvinu Eugeneovi Russellovi devět let.
Ve školním autobusu byl jediný, kdo nebyl s nikým příbuzný.
O tři dny dřív přišel domů s dalším monoklem.
Dneska se mnou zajdeš dozadu.
Přišel jste složit zálohu, pane?
Už podruhý. Ty malý zmetci si na něj zasedli. To není správný.
Ti kluci jsou možná větší než ty.
Ale až si příště jeden z nich něco začne,
musíš to utnout.
Rozumíš?
Ano, pane.
A teď se pomodli za to, co se dnes stalo.
A pamatuj si,
buď upřímný, žádné lži.
On to pozná.
Kruci, vypadá to, že maj rande s věčností.
Podle mě ideální chvíle navštívit jeho starou.
Tati?
Tohle je čas pro našeho Pána.
Pro nikoho jinýho. Rozumíš?
Určitě už je v posteli a zahřívá mi ji.
Zavři hubu, Lucasi.
Chceš mi říct, že by sis nedal říct?
Dělej, ty pitomče. Je to těžký jak kráva.
Navzdory Arvinovým obavám se oba pytláci toho dne do jejich domu nevydali.
Snažila jsem se být potichu
A přemýšlet o tom
Co jsi říkal
Ještě než rozsvítí lampy
Těsně předtím
Než přišly děti
V pokoji mém ticho bylo
Někdo snad mě volal jménem
Říkal jen pojď sem, má malá
- Arvine - … Bessie
Arvine
Arvine, musím pro benzín.
Nemá smysl, aby ses tu celý den povaloval jako kočka.
Slez z gauče, Jacku.
Může jít Jack taky?
Honem, Jacku.
Hej.
Přinesete mi cukr?
SMÍŠENÉ ZBOŽÍ
Zavři si okýnko.
Ty parchante!
- Sakra! Hej, uklidni se! - On ho krucinál zabije!
Hej! No tak! Nech ho být!
To stačí! Zabiješ ho!
Sakra!
Stubbsi, vstávej, sakra!
Dělej, zvedej se! No tak!
Zvedni se z tý země!
Vzpomínáš, co jsem ti říkal?
O klucích z autobusu, co ti udělali monokl?
Takhle jsem to myslel.
Jen si musíš zvolit správný čas.
Ano, pane.
Po světě běhá spousta mizernejch parchantů.
Víc než sto?
Jo, nejmíň sto jich bude.
Koupím ti čokoládovou tyčinku, ano?
A musíme taky koupit cukr mámě.
Arvin často vzpomínal na tenhle den
jako na ten nejlepší, co kdy s otcem prožil.
Tak jakou tyčinku by sis přál?
Charleston Chew, jo.
Mami?
Tati!
Mami!
Ne! Charlotte!
Slyšíš mě? Charlotte!
Co to znamená?
Výsledky nejsou dobré.
Morfium sice utlumí bolest, ale…
neexistuje způsob, jak tu rakovinu zastavit.
Pojďme to probrat ven.
Teď už… doktoři pro mámu nic neudělají.
Ale on může.
Jo, když se budeme dost modlit.
Pán dokáže cokoliv,
když ho správně požádáš.
Ano?
Pevně sepni ruce.
A ber to modlení vážně.
Pane,
zachraň prosím mou ženu.
Znič tu rakovinu, co je v ní, Pane.
Potřebujeme tvou pomoc, Pane.
Potřebujeme tvou pomoc a já vím, že to dokážeš.
Vím, že to dokážeš.
Prosím, Pane, prosím.
Modli se, krucinál.
Chceš, aby tvá máma umřela?
Ne, pane.
Tak se modli!
Pane, zachraň prosím mou mámu!
Dostaň z ní tu rakovinu!
Potřebujeme tvou pomoc!
Tak se modli!
- Musíš se modlit, slyšíš? - Ano, Pane!
Zachraň moji mámu, Pane!
Prosím, vyčisti tu rakovinu uvnitř!
A nebreč, rozumíš?!
Nebreč!
Musíš se modlit pořádně!
Pane, ušetři mou ženu!
Neber mi ji.
Nesmíš mi ji sebrat.
Neber mi ji.
Všechno dobře dopadne.
Bůh nás vyslyší.
A o mámu se postará.
Trápí vás něco?
Jestli potřebujete společnost, máme vzadu hezké pokoje.
Jsem v pohodě.
Napadlo ho, že se od něj možná čeká něco víc
než jen modlitby a upřímnost.
Bůh měl ve zvyku žádat lidi, aby svou víru
prokázali formou obětí.
Tati, ne!
Tati!
Pane, tohle je pes mého chlapce.
Milovali jsme ho.
On ho miloval.
Teď si ho vezmi ty!
Přiveď ho zpátky!
Zachraň Charlotte!
Dobře to dopadne, Arvine.
Bude to dobrý.
Možná bychom mohli jet na výlet.
Zajet za babičkou do Coal Creeku.
Seznámíš se se strejdou Earskellem.
A s tou holčičkou, co u nich žije…
Je o trochu mladší než ty.
Můžem tam chvilku zůstat.
Arvine?
Škoda, že tu nejsi, Jacku.
Až táta usne…
odnesu tě dolů a řádně tě pohřbím.
Tak jako pohřbili mámu.
Tohle už dělat nebudu, slyšíš mě?!
Nebudu se modlit!
Slyšíš mě?
Říkám, že už to dělat nebudu.
Rozumíš?
Když je strážce zákona opatrnej a neoslepí ho mamon…
vydělá slušný prachy.
Chci vypadnout z domu, Lee.
Říkal jsem ti, zlato,
že je to jen otázka času.
A už žádný parkoviště.
Žádný kelímky od Pepsi. Ale pořádná postel.
Jo.
Lidi mě tu mají rádi.
Vždyť to víš, zlato.
Jo.
Hezky se nechám zvolit.
A pořídím si…
útulný hnízdečko na Brewer Heights.
Jako bych ho viděl…
To bylo dobrý.
- Všechno je to v kelímku? - Jo.
Nějaké vozy kolem Knockemstiffu? Přepínám.
ŠERIF
Zástupce Bodeckere, jste tam někde poblíž?
Volal nám odtamtud Hank.
- Kruci. - Zajedete se tam podívat?
- Můžu s tebou? - Zbláznila ses?
Neslyšelas, co jsem říkal?
Musím myslet na volby.
Co je?
Doufám, že to není jeden z těch aktivních slídilů, co pořád volají.
Kéž by to tak bylo. Jde o tátu toho kluka.
Co se stalo, hochu?
Je mrtvej.
A dneska pohřbili chudáka jeho mámu.
Ošklivá situace.
Ty máš na obličeji krev?
Ne.
Někdo nám tu nechal koláč.
- Je tady. - Ježiši.
Co je to za smrad?
Do prdele.
Co to sakra je?
Modlitební kmen.
Modlitební kmen?
Jo.
Ale nijak zvlášť nefunguje.
Lenoro?
Máma už jde, Lenoro.
No tak, neboj se.
To bude dobrý.
Večeře je hotová.
Mám v sobě Ducha Svatého!
A jsem připraven ho použít!
Pane!
Mluv!
Royi?
Tak mě napadlo…
Možná Pán chce, abys vyšel na světlo.
Jak můžeš být blízko k Bohu, a přitom trčet uvnitř.
Pán nemá rád temná místa.
Royi?
Roye kousl do tváře pavouk, zrovna když měl kázání,
a hlava se mu nafoukla jako dýně.
Jak chceš.
Dobrou chuť.
Než mu ten otok splasknul,
žil v přesvědčení, že ho Bůh vystavuje zkoušce,
aby viděl, zda je připraven zvládnout něco většího.
Zůstal čtrnáct dní zavřený v temné komoře a čekal na odpověď.
Páchnul hůř než záchod na parkovišti pro kamioňáky.
Pane, to jsi ty?
Ne, nemám strach!
Věřím ti.
Sláva Bohu!
Slyším tě! Ano, jsem tady!
Helen. Moc rád tě vidím, zlatíčko.
Dlouho jsem tu nebyla, že?
Je všechno v pořádku?
Teď už je všechno v pořádku.
Roy se konečně dal dohromady.
Tak to ráda slyším.
„P.S. Už mám zase potřebu se modlit.“
Vážně bys mi pohlídala Lenoru?
Jasně. Neboj se. Nech ji tu. Kam máte namířeno?
Jen jsme se chtěli projet.
Vypadnout na chvilku z toho malýho domu.
Holčičko moje.
Jo.
Ale stejně je tu krásně, co říkáš?
Ano.
Je tu Pán, zlatíčko.
Cítím ho.
Bůh tě miluje, Helen.
Lenoro…
Bože…
poslechl jsem tvá slova.
Helen...
vstaň z mrtvých.
S pomocí boží milosti ve mně…
vstaň z mrtvých!
Vrať se!
Bože!
Už je čas!
Vstaň z mrtvých! Vrať se!
Vrať se, Duchu! Vstaň z mrtvých!
Bože!
Vrať…
Bože!
Vstaň z mrtvých!
No tak!
No tak, vstaň…
Mohl bych říct policii, co se stalo.
Byla to nehoda.
Bodnul jsi svou ženu do krku šroubovákem.
Chtěl jsi jí znovu vzkřísit a pak jsi ji zakopal.
To není nehoda, Royi.
To je šílenej chlap, co zabil svou ženu.
Jeď pořád na jih.
Když budeme mimo hlavní silnice,
zvládneme to.
Kde to jsme, Royi?
Royi?
Kam?
Coal Creek, Západní Virginie.
Vyhodíme tě někde poblíž.
Jinak já jsem Carl, tohle je Sandy.
Je to kus, co?
Opravdu si toho moc vážím.
Nechápu, proč lidi nechtějí svízt někoho cizího.
Pomoc bližnímu je přece dobrá věc.
Mluvíte jako křesťan.
Carl dřív učil v nedělní škole.
Viď, broučku?
Přesně tak.
Jak že se jmenuješ?
Roy.
Roy Laferty.
A co v Západní Virginii, Royi?
Vracím se domů, chci vidět dceru.
Příteli, vstávej.
Prober se.
Chci ti něco ukázat.
Cože?
Nabízím ti skvělou věc, kámo.
Jen pojď.
Opravdu, tahle nabídka nemá chybu.
Chci si nafotit ten tvůj ošklivej obličej vedle hezký holky.
Pojď, má ráda takhle vychrtlý typy, jako jsi vy. Pojď.
Co se tu děje, pane?
No tak, ježišikriste!
Dávej bacha, co ti řeknu.
Ty ojedeš mou ženu a já si udělám pár obrázků, nic víc.
Vaši ženu?
Dělej.
O ničem takovým jsem nikdy neslyšel.
Myslel jsem, že jste dobrý křesťan…
Zavři hubu a svlíkni si ty hadry, hochu.
Prošel jsem teď pěkným bahnem.
Vážně chcete, aby se vás tyhle ruce dotýkaly?
No tak, broučku.
Uděláme si jen pár fotek a pak nás ten pitomec nechá o samotě.
Ženo…
podívej se na mě.
Uděláš, co ti řeknu, ty hajzle.
Ne, neudělám.
Ježiši.
Carle, co kdybychom odsud prostě vypadli?
- Kašlu na to. - Je mi zima, Carle.
Já vím, že je zima.
Roy se podíval na plující oblaka
a napadlo ho, jestli takhle vypadá smrt,
jen tak si plout po obloze.
Modlil se za ni už léta, ale pořád nevěděl, co od ní čekat.
Ještě jednu věc.
Jo, jakou?
Jmenuje se Lenora.
O čem to kurva mluvíš?
Moje holčička.
Lenor…
- Jdeme. - Tohle byly pro náš pár teprve začátky
a Carl pořád vybrušoval detaily.
Zatraceně…
Došlo mu, že v případě modelů bude muset líp vybírat,
pokud to Sandy nechce znechutit.
Uděláme pár fotek tady dole, dokud máme dobrý světlo.
COAL CREEK, ZÁPADNÍ VIRGINIE, 1957
Dobrý den.
Emma Russellová?
Ano.
Stačí podepsat pár papírů
- a tady chlapec je váš. - Jistě.
Dejte to sem.
Arvine?
Dej mi ten těžký kufr.
Zlatíčko,
jsme moc rádi, že jsi tady.
Tohle je tvůj…
strýc Earskell.
Ahoj.
Tohle je Lenora.
Lenora je tvá nevlastní sestra.
Ahoj, Arvine.
Ahoj.
Jdeme na to.
A je to tady.
- Všechno nejlepší, Arvine. - Všechno nejlepší, broučku.
- Všechno nejlepší. - No ne!
Hodně štěstí, zdraví
Všechno nejlepší.
Tak jo.
Přej si něco, než ta svíčka shoří.
To je ale parádní dort.
- Arvine! - No jo, moment.
Děkuju.
Takže…
Tohle bylo tvýho táty.
Co to je?
Willardova zbraň, co mi dal.
Je čas předat ji dál.
To je německý Luger.
Přivezl si ho z války.
Já… takhle malou zbraň nijak neužiju.
Ale napadlo mě, že bys ji užil ty.
To je ten nejlepší dárek. Děkuju, strejdo Jesse.
Asi by byla lepší brokovnice.
Možná, ale stejně po něm nic jinýho nemám,
takže díky.
Jak ten čas letí.
Ať se nemusíš ohejbat.
Chlapci ve škole si rádi vybírali Lenoru pro její zbožné chování
a pobledlou tvář.
Sakra, jseš tak ošklivá, že bych ti musel dát pytel na hlavu, aby mi stál.
Gene Dinwoodie, Tommy Matson a Orville Buckman
ji jednou překvapili u popelnic za školou.
Možná jsi šukala s bráchou, ty bráchomrdko.
Prosím, dost! Dost!
Do hajzlu!
- Pusťte mě, kurva! - Nechte toho!
Slez ze mě! Do prdele!
Arvin ji miloval jako vlastní sestru.
- Sestromrde. - A vždy byl připravený ji bránit.
Po škole chodívala
za každého počasí Lenora na hrob své matky.
Někdy dokonce nahlas četla z bible a představovala si,
že její matka poslouchá.
Arvin se sice sám nemodlil,
ale často ji tam vozil a dělal jí společnost.
Arvine?
Stačilo málo a skončil jsi v nemocnici.
Po světě běhá spousta mizernejch parchantů.
Bože, Arvine, to říkáš od chvíle, co jsem tě viděla poprvé.
Protože je to pravda.
No, možná by ses za ně měl modlit. Ublížilo by ti to?
Zvládáš to za nás za všechny a nijak ti to nepomáhá, ne?
Víš, co by ti spíš pomohlo?
Kdyby ses nepotulovala sama za školou, už jsem ti to říkal.
Zasranej Gene Dinwoodie.
Přemýšlel jsi někdy o tom…
že jsme jako sirotci skončili ve stejném domě?
Ne.
Navíc možná ani nejsi sirota.
Aspoň všichni tady kolem tvrdí,
že tvůj táta je pořád někde živej.
Jednoho dne sem možná přijde přes kopec a zase něco předvede.
To doufám.
Modlím se za to každý den.
I když je možný, že něco proved?
Už jsem mu odpustila.
Můžeme začít znovu.
To je šílený.
Ne, není.
A co tvůj otec?
Co je s ním?
Já vím, co můj táta proved.
Určitě…
bys mu odpustil…
kdyby se mohl vrátit.
Dej s tím pokoj. Oba víme, že se to nestane.
Promiň, že jsem o tom začala.
To nic.
Opravdu si vážím toho, že sem se mnou chodíš.
Vím, že bys raději dělal něco jiného.
Jsme příbuzní. Musíme se o sebe postarat!
Lenoro! Arvine!
Pojďte sem!
Asi budu chvilku pryč.
Budu se za vás modlit.
Mezitím…
sem přijede hoch mé sestry z Tennessee
a vezme to tu za mě.
Vystudoval jednu z těch…
náboženských škol.
Bylo by hezké, kdybyste se snažili, aby se tu cítil dobře.
Vyřiď babičce, aby lidi na příští kázání vzali něco k jídlu.
Samozřejmě.
Co chceš dělat po škole, Arvine?
Cliff Baker říká, že by mě dostal k asfaltérům,
co dělají Route 60 u Greenbrieru.
Jo.
Asi do toho půjdu. A ty?
Táta mě tady drží.
Asi lepší, než kdyby mě odlifrovali do Vietnamu.
Jo, to asi jo.
Všichni říkají,
že jim chutná, jak je dělám, ale…
No tak mu vezmi velkej stejk.
Víš, že si nic takového nemůžu dovolit.
Babi, přestaň se tím trápit. Je to jen farář.
A navíc všichni říkají, že jako ty je nikdo neumí.
Takže kuřecí játra.
Moc mě těší.
Ráda vás poznávám.
Moc mě těší, reverende.
Moc mě těší.
Ráda vás poznávám.
Emma proslula jako jedna z nejlepších kuchařek v kraji.
Když lidé chválili její jídlo,
vždycky jim říkala, že než našla Pána,
neuměla ani usmažit vejce.
A že je to on, kdo jí vede ruku
a díky komu všechno dobře dopadne.
Tak jo.
Srdce mi buší až v krku.
Co ta čepice? To snad ne.
Dobrý den.
Moc náš těší, reverende.
Emma Russellová.
Nápodobně. Co to máte?
Zatímco se Prestonu Teagardinovi rozlévala v ústech
šťáva z kuřecích jater,
cítil, jak se v něm probouzejí slova modlitby.
Požehnáni...
buďte hladovějící…
i žízniví...
ve své spravedlivosti.
Snad budou chutnat, Reverende.
Preston měl rád, když mu lidé naslouchali
a řídili se jeho slovy.
Byl vděčný své matce, která se před lety rozhodla,
že bude knězem.
Nikdy by nevyhrál pěstní souboj,
ale knihu Zjevení by uměl odrecitovat i ze spánku.
Přátelé.
Není pochyb,
že jsme se zde sešli samí pokorní lidé.
Amen.
Jste ke mně všichni moc milí
a já vám z hloubi svého srdce děkuji za přivítání.
Ano.
Ale přátelé...
ta ubohá duše…
co přinesla kuřecí játra na otlučeném talíři…
Řekněme, že mě inspirovala ke krátké modlitbě před jídlem.
Jistě…
někteří z nás jsou lepší než druzí.
A vidím…
na tomto stole spoustu
bílého i červeného masa.
A mám též podezření, že lidé, kteří je přinesli,
se sami nezřídka také dobře nají.
Ale chudí lidé…
musí přinést to, co si mohou dovolit.
Proto tyto vnitřnosti…
jsou pro mě znamením…
které mi praví, že bych se měl,
jako nový duchovní tohoto kostela,
obětovat,
abyste dnes večer pojedli všichni dobrého masa.
A proto udělám následující.
Sním tyto vnitřnosti.
Neboť kdykoliv mám příležitost, řídím se vzorem
dobrého Pana Ježíše Krista.
A dnes…
mne obdařil novou příležitostí
kráčet v jeho šlépějích.
Amen.
Kvůli tomu prohnilýmu mizerovi se vůbec netrap.
Určitě je sám chudej jako kostelní myš.
V životě jsem necítila takovou hanbu.
Div že jsem nezalezla pod stůl.
- Dobře, já s ním promluvím. - Ne, Arvine.
Nic takového.
Tohle není ten kazatel, jakého jsem chtěla.
Babi, to není vůbec kazatel. Je stejnej jako ty šmejdi z rádia.
Vsadím se, krucinál, že chtěl ty kuřecí játra pro sebe.
Proto to udělal.
Víš sama, jak je hltal.
Neměl bys takhle mluvit, Arvine.
Kazatel Teagardin by tu nebyl, kdyby ho neposlal Pán.
Na faráře trochu moc luxusu.
Ty nejdeš?
Než pojedem domů, musím si něco zařídit.
Nemůžeme se nejdřív stavit u mámy?
Ne, běž sama, já se vrátím.
Jen běž.
… stojí na pokraji velké změny.
Bůh pravil, že v příštích letech se octneme na pokraji ráje.
Ale něco není v pořádku.
A proto vám říkám, že musíme najít sílu k modlitbě
a duchovní sílu.
V Jižním Vietnamu bojují vojáci se zbraněmi,
ale náš duch teď…
Kdo je to?
Lenora Lafertyová, otče Teagardine.
Děvče, ty pláčeš?
To nic není.
Občas se neudržím.
Ve škole mě šikanují
a příští rok už tam nebude chodit nikdo z rodiny.
Ve tvém věku jsem byl stejný.
Naplněn Bohem.
Některé jiné děti na mě…
byly prostě zlé.
Co jste s tím udělal?
No…
Byly to těžké časy.
Prostě mi záviděli.
Závist.
Vytahuje z lidí to nejhorší.
Zejména z mladých.
Nevím, jestli teď nemáš být někde jinde.
Ale…
co si někam zajet?
Je jedno klidné místo, kde bychom se mohli pomodlit.
Stejně jako jeho otec před lety
si i Arvin vždy pečlivě volil vhodnou dobu.
Věděl, že bude mít větší šanci,
když si všechny ty odporné parchanty nepodá naráz.
Co to bylo?
Nic. Asi se to pořádně nezavřelo.
Sundej si ty bombarďáky.
Běž to zavřít pořádně.
Snad to bude stát za to.
Ty parchante!
Nech toho!
Ty parchante!
Hej, Orville, můžeš to nahodit? Asi to nebudou svíčky.
Ne. Hej, Gene, chceš ještě kus dortu?
Ani ne, díky.
Počkej!
Počkej! Omlouvám se!
Teď by sis dal kus dortu? Hm?
Dáš si kus dortu? Máš na něj chuť?
Ne!
Jestli na ségru ještě šáhneš…
zabiju tě.
Rozumíš mi?
Ano.
- Rozumíš mi? - Mrzí mě to.
Tady je cítit přítomnost Pána, vnímáš ji?
Je od vás milé, že jste jel takovou dálku.
Lenoro...
otevřela ses doopravdy Bohu…
s farářem Sykesem…
nebo s jiným duchovním?
Jednou…
Reverend Sykes se mnou plakal.
Tak jsem to nemyslel.
Ukázala ses mu,
jak tě Pán stvořil?
Myslíte v rouše Evině? Ne.
- Ne? - Ne.
Ukázat se tak,
jak Pán stvořil své první děti,
znamená obrátit se k němu v pravdě…
a nést jeho poselství.
To je ryzí odvaha.
Jako že se mám svléct?
Ano a modli se.
Pane, Lenora se ti ukáže.
Uvidíš ji, Pane,
jak jsi ji stvořil.
Ukáže ti své pravé já.
Dej jí sílu.
Jsme spolu
před Pánem.
Amen.
Promiň, že jsem dnes nepřišel.
To nic.
Vím, že bys stejně radši dělal něco jiného.
Takže odteď můžu chodit sama.
Stejně jako před lety její matka,
cítila i Lenora tutéž sílu, jež přitahovala Helen k Royovi Lafertymu.
Dívka si představovala, že se dokáže dotknout lásky vycházející z faráře.
MEADE, OHIO O 3 MĚSÍCE POZDĚJI
Třiatřicet do Athens, 50 do Clarksvillu…
Sedmdesát devět na sever do Pittsburghu.
Třicet tři, 50, 79.
Jdi do prdele, Carle.
Sakra.
Bylo léto roku 1965
a pár se chystal na svůj čtrnáctý výlet.
Carl už dávno rozhodl o tom,
že nejlepší jsou hezcí, mladí stopaři.
Co se to tu sakra děje?
Nemůžu spát.
A bylas venku, abys…
Napadlo mě, že sbalím věci dřív.
My nebalíme, Sandy, to je pravidlo.
Šukáš bokem?
- Ne. - Pracuješ?
Ne.
Zítra musím zajet pracovně do města.
Myslíš, že chci jet s autem plným bagáže?
Nákup foťáku není žádná práce.
Už jdu, krucifix!
- Jestli neotevřeš, vyrazím je. - Ježiši!
- Nevypadáš moc dobře. - Spala jsem.
Co chceš?
Co hledáš?
Přestaň se mi přehrabovat v kuchyni.
Nemáš nějakej bonbón?
Jane tě zas nutí abstinovat?
Chystáš se někam?
Do toho ti nic není, brácho,
ale jedu na menší dovolenou.
Do Severní Karolíny…
Proč jsi tady, Lee?
Volalo mi pár lidí
kvůli holkám, který sebrali v baru Tecumseh.
Dokonce párkrát padlo tvý jméno.
Pitomost.
Blíží se další volby, Sandy.
A Mathew dělá, co může, aby na mě vyhrabal špínu.
Ten Carl je tvůj pasák? Ten tlustej parchant?
Ne, pracuje, rozváží zásilky.
Zásilky?
Pro koho?
Copak já sakra vím?
Ale nosí domů peníze, který nemusím chtít po tobě.
Takže Leroy?
Vypadni odsud, Lee.
O něco si koleduje, parchant.
Prostě toho nech, dokud nebude po volbách, rozumíš?
Nedělej, že ty sám jsi svatoušek.
Já zastupuju zákon, sestřičko.
A v tom je ten rozdíl.
Cody Hamilton,
dvacetiletý tesař, který si jednoho rána vyrazil v Západní Virginii na ryby.
Co to sakra děláš, Sandy?
BAR TECUMSEH
Ahoj, Lee. Sandy tu není.
Půlku týhle díry zabírají Leroyovy soukromý prostory.
Podívám se do těch hampejzů.
Lee, nic tam není.
Pusť mě tam.
Policajte.
Až se ten, kdo ti strká prachy do kapes, zeptá,
proč jsi rudej vzteky,
řekni mu, kdo je kurva.
Bodecker věřil, že lidi jsou jako psi:
jakmile se v něčem začnou hrabat, neumí s tím přestat.
Nejdřív by se rozneslo, že je šerifova sestra děvka,
potom všechny ty úplatky a další svinstva, co se nakupila
od časů, kdy si poprvé připnul odznak.
A kdyby nebyl dost opatrný,
nakonec by někdo zjistil, že má s Leroyem vlastní kšefty.
Ahoj, kamaráde.
Kde jsou ty časy.
Co si dáte?
Kafe. Nezdržím se.
Máš novou hračku?
Je to anglická zbraň.
Vážně vzácná. Má speciální náboje.
Nedaj se vystopovat.
Pardon!
Povídá se, že šerifa zajímají holky z baru Tecumseh.
To mě bude něco stát.
A když to mě bude něco stát, přijdeš taky zkrátka.
To s tebou nemělo nic společnýho.
Teď už ano.
Bobo, zmlátil bys člověka, díky kterýmu jsem vydělal prachy?
Ne.
Ani by mě to nenapadlo.
Můj protikandidát obchází lidi a vykládá jim,
že když jde o Sandy, zavírám oči.
Bobo, nedojídej mé zbytky.
Dej mi tu obálku.
Dlužíš mi peníze.
To, o co přijdu v baru.
Blbost.
Nepřijdeš tam o nic.
Jo?
A to víš proto, že ses napakoval,
jako všichni, co pro mě dělaj,
anebo proto, že celej Meade ví, jak jseš úplatnej?
Tvůj týdenní podíl, dokud si nebudem kvit.
A teď vypadni z mý restaurace.
Bodecker věděl, že Leroy a jeho poskok Bobo
by ho brzy zabili, kdyby působil další problémy.
Musel myslet na volby
a nemohl si dovolit žádné problémy.
Do mýho baru nepáchneš a svý sestry kurvy si taky nevšímej.
Dík, že jste zastavili.
Jak se jmenuješ, zlato?
Vojín Gary Matthew Bryson.
Moc hezký jméno.
Hlásíš se jako na ranním nástupu.
Buď v klidu.
Jak ti máme říkat?
Gary.
Tak se jmenoval táta, takže doma jsem Gary Matthew.
Matthew, to je jako biblickej Matouš, co, Carle?
Všechno pochází z bible, zlato.
Matouš je přece jeden z apoštolů.
Tos asi věděl, že tvý jméno je z bible, ne?
Jako malýho mě do kostela moc nebrali.
Ale pokřtít tě dali?
Samozřejmě.
Nejsme pohani.
Jen toho o bibli moc nevím.
Fajn.
Kdo ví, kde může skončit člověk, co není spasen.
Momentálně to vypadá na Vietnam.
To je nádhera, co?
Jak ty stromy rostou nahoru.
Je to hezký pohled.
To jo.
Jsi milý hoch, Gary.
Díky za pozvání na oběd.
Tak co si dáme?
Co bys chtěl, Gary?
Boloňský salám.
Boloňský?
Chceš i sýr?
Ano, prosím.
Dobře.
Děkuju.
Tady se najez.
Gary?
Ne, díky.
Ty nepiješ?
Špatně snáším alkohol.
A pak mám problémy.
Neblázni.
Chceš říct, že se nenapiješ
s takhle hezkou ženskou?
To bych sakra měl.
Jo.
To jednoho probere.
- Prosím. - Ne, jen si přidej.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Mám takový nápad.
Vzhledem k tomu, že už se neuvidíme,
měli bychom to zvěčnit pro potomky.
- Jako na fotku? - Jasně, že na fotku.
- Jasně, proč ne. - To je přístup.
Poslouchej, vojíne.
Co kdyby ses
natáhl na bok na tuhle deku?
Takhle?
Takhle.
Teď si vezmi tu láhev a drž ji,
jako kdyby ti měla patřit na věčnost.
Takhle?
Tebe Ferlin nebaví.
Nemám ráda ty gospelový sračky.
Udělali jsme mu laskavost.
Nakonec by ho v tom Vietnamu stejně zabili.
Krucifix.
- Nebyl nic jiného než další model. - Jenže mně už se to nelíbí.
Není normální, že se mi nelíbí, jak někteří brečí?
Ty to asi neoceníš,
ale slzy dělají dobrou fotku.
Sandy nerozuměla tomu,
z jeho úhlu pohledu
tohle bylo jediné pravé náboženství.
Pouze v přítomnosti smrti
mohl pocítit přítomnost něčeho jako Bůh.
Ne!
Prosím!
No tak…
Nedotýkej se kruci toho foťáku, chlapče.
Odporný úchyl.
Co se takhle ubytovat v motelu?
Dáme si pár steaků a den nebo dva si odpočineme.
Co ty na to?
Vojín Gary Matthew Bryson už se ve Fort Eustis hlásit nebude.
Ale není to zbabělec, jen ho někdo zabil.
Říkáte zabil?
Leží u řeky Mechums v Západní Virginii.
Naporcovaný v kufru.
- Musím zavolat nadřízeného. - Ne, s nikým jiným mluvit nebudu.
Když jsem si četl
o hříchu,
dozvěděl jsem se o případech,
kdy se někdo cítil tak špatně
vinou nějakého hříchu,
kdy měl pocit,
že to, co spáchal, bylo tak hrozné,
že...
začal mít různé představy.
Četl jsem příběh o…
lidech.
Chudých lidech.
Sotva
uměli psát...
a mysleli, že jsou...
třeba prezident,
nebo…
nějaká hollywoodská celebrita,
třeba Ava Gardnerová.
Nechápu, o čem mluvíš.
K tomu právě dojdu.
V té knize stojí…
že přestali chápat
realitu.
Zamysli se.
Jak…..
bych mohl být
táta...
když jsme pouze trávili čas s Pánem?
Dlouhá noc?
Hrál jsem zase karty v garáži Eldera Stubbse.
Vyhráls tentokrát?
Ne, ani ne.
Viděl jsem tam Freda Dinwoodieho.
Jeho kluk už je prý skoro v pořádku.
Podle mě ses měl trochu držet zpátky.
Od té doby Lenoru neotravoval.
Ani on, ani jeho podělaný kámoši.
Musím se na ni jít podívat. Není jí nějak dobře.
Pohlídej ji,
až budeme v kostele.
Lenora už po Arvinovi přestala chtít, aby s ní chodil na Helenin hrob.
Ani mu to nevadilo.
Jeho mysl se pořád vracela k Willardovi, modlitebnímu kmeni
a nebohému psu Jackovi.
Kromě toho dostal práci na stavbě silnice
a snažil se něco si vydělat.
Nikdy jsem nevynechala bohoslužbu.
Hrozně se stydím.
Nemáš se za co stydět.
Bůh ti určitě odpustí, že jednu neděli vynecháš.
Ježíš měl určitě taky pár ošklivejch rán.
Mám tě ráda, Arvine.
Co kdybysme zašli…
na mámin hrob, až ti bude líp?
Co ty na to?
Svatá kniha…
je plná
dobrých mužů
a žen,
kteří trpěli bludy.
Eva v zahradě.
Noe…
nahý, opilý.
Vrhající hanbu na svou rodinu.
Modla, které se původně židi klaněli v poušti.
A dokonce i Pán Ježíš měl na poušti halucinace
a byla to jeho víra…
a jeho síla...
kterými je překonal.
Chvalme Ježíše.
Ta halucinace našeho Pána v poušti byla hra…
takzvaného „ďábla“.
A to, co Pán zažíval…
byl přelud, který mu chtěl zabránit, aby nás spasil!
Ale neskočil na něj!
Jsou to naše přeludy,
které nás vedou k hříchu.
Udeřit matku nebo ženu za něco, co jste si mysleli, že řekla.
A zanedbat kvůli tomu práci nebo nedělní bohoslužbu.
Ano. Přesně tak.
V nějaké dívce…
vzplanou city k muži a dá mu svůj svatý dar.
Přeludy!
Obviňují Pána ve své mysli a ve svém srdci
za to, že jim někdo jiný nějak ublížil.
To je pravda.
Chceš říct, že si nepamatuješ,
co všechno jsme dělali v autě?
Podle mě musíš být blázen.
Jen si tak přijít do domu Páně a vykládat takové nesmysly.
Jestli ti můžu poradit, děvče…
najdi způsob, jak se toho zbavit.
Protože jinak…
tu budeš za kurvu
a tvé dítě tu bude pobíhat jako dítě kurvy
a bude žít v domě té ubohé ženy, která tě vychovala.
Když už nic jiného, pomysli na ni.
Propadne se kvůli tomu hanbou.
Tak běž.
Jen běž.
Lenoře najednou došlo, že dělá chybu.
Babička se nebude stydět
a ona a její dítě to zvládnou.
Panebože!
Ne!
Babi!
Ne!
Babi!
Nikdo nevěděl, že to nebyla sebevražda
a že si to nakonec se svým stvořitelem vyříkala.
Bože.
Pořád jsou věci, které nepochopíme.
Ale ty ji vezmeš do své náruče.
Nechce někdo…
říct nějakou modlitbu, nebo…
Potřebuju s tebou mluvit, Arvine.
- Tak jo, měj se. - Jo.
Zítra ahoj.
O čem?
Jde…
Jde o Lenoru.
Co je s ní?
Přišel jsem radši sem než domů, aby o tom…
babička nevěděla.
Proč by o tom neměla vědět?
No…
Dudley z úřadu koronera…
Nikdy jsem o Dudleym neslyšel.
No, je to opilec, ale není lhář.
Věděl jsi, že je Lenora těhotná?
To je blbost.
Ten parchant lže.
Říkám ti…
Dudley není lhář.
Přišel za mnou soukromě, aby to vaše rodina věděla.
Přišlo mi, že nelže.
Jestli jsem se dotkl bolavýho místa, tak…
to nebyl záměr.
Ten farář za ni neřekl jedinou modlitbu.
Pro sebevrahy to nedělá.
Strýčku…
Arvin se tolik toužil s nimi rozloučit,
ale tušil, že kvůli policii bude lepší, když o něm nebudou nic vědět.
Musíš být na babičku hodný.
Všiml sis, že od toho pohřbu skoro nevylezla z postele?
Jo.
Babička tě potřebuje.
Jasný?
Milá babičko…
Píšu ti, protože se s tebou nemůžu rozloučit osobně.
Mám tě rád a nikdy nezapomenu na vše, co jsi pro mě udělala.
Udělám to, co udělám,
protože musím,
ne proto, že chci.
Prosím, nesnaž se mě hledat.
S láskou tvůj vnuk
Arvin.
Prosím vás?
Prosím vás.
Pane faráři?
Máte čas na hříšníka?
Udělal jsem chybu a chci si to u Boha napravit.
Jo, od toho jsem tady.
Podlehl jsem…
chlípnosti.
Ano?
To by mohl být velký problém.
Zvlášť u mladého člověka.
No tak, pověz mi o tom.
Mám doma hezkou ženu.
Takovou, co udělá skoro všechno, co řeknu.
Ale chovám se k ní špatně.
Když říkáš skoro všechno,
co tím myslíš?
No jak jsem říkal.
Někdy mi to tam dole dělá…
vždyť víte, pusou.
Někdy mě to tak vzruší, že začnu přirážet.
Pozvracela tě někdy?
Někdy mají tam vzadu v krku takový spouštěč.
Jo, ale to není můj problém.
Tak co je problém, hochu?
Chlap, se kterým dělám, má dceru.
Je vážně mladá, šla teprve na střední.
Jednou jsem ji naložil do auta a odvezl ji do lesa
a tam…
jsem si s ní užil.
Bránila se?
Ne.
Ale problém je, že…
jak jsem tomu přišel na chuť, nemohl jsem se nabažit.
Tahal jsem tam tu holku, kdykoliv to šlo.
Vždycky jsem ji svlíknul.
Ale než jsem začal, musela se pomodlit.
Proč si nesundáš tu čepici, hochu?
Občas jsem si
nechal její kalhotky.
A pak je očichával…
když odjížděla na kole.
A potom odjel domů za tou svojí děvkou ženou
a chtěl po ní upéct dort, jako kdybych slavil.
Co to má sakra být?
Tys mě špehoval, chlapče?
Posledních pár týdnů sleduju každý tvůj krok.
Nemůžeš se nabažit tý Reasterovic holky, co?
Takhle jsi obšťastňoval i naši Lenoru?
Takže…
syn paní Russelové?
Dobře.
Nedělej nic, čeho bys llitoval.
Co kdybys položil tu zbraň…
a promluvili jsme si o tom?
No tak mluv.
Nebyla to moje vina.
A Lenora…
byla stejná jako…
mladá Reasterová.
Nikdy mi nedala pokoj.
Ale chci, abys věděl,
že se každý večer
modlím za její duši.
A za duši jejího dítěte taky?
Podívej, neměl jsem s tím
nic společného.
Přišla za mnou…
- říkala, že jí to udělal… - Nelži, do prdele!
Lži…
Ty lži…
To ona lhala.
Vzala si do hlavy, že jsem otec.
Že se o všechno se postarám.
Krucifix, kluku!
Poslouchej mě!
Nevezmu na sebe vinu za nenarozenýho bastarda!
To by mě zničilo.
To snad chápeš, ne?
Kruci.
Poslouchej mě, hochu.
Ona trpěla…
bludy.
Byla šílená.
Chápeš?
Ne, byla jen sama.
To ne.
Prosím, Bože!
Kurva.
Kurva!
Sakra.
Ať už tohle místo bylo jeho domovem, nebo ne,
musel odsud pryč.
V tom samém okamžiku ale pocítil náhlé nutkání
vydat se zpátky do Knockemstiffu.
Bez ohledu na další věci, co se staly,
musel si utřídit vzpomínky na svého otce,
které ho pořád užíraly.
No tak.
Kruci.
Dobré ráno, Lee.
Ahoj, Bobo.
Promiň, že otravuju tak brzy.
Jel jsem zrovna do práce a…
napadlo mě, že hodíme řeč.
Myslím na tu zbraň, cos mi ukazoval.
Dělám si míchaný vejce. Nedáš si?
Jo.
Dal bych si kafe, jestli máš.
Hned to bude.
Leroy tu je?
Je nahoře.
Ta bouchačka je v jídelně.
Šikovná věc.
Hezkej kousek.
Nechceš mi ji prodat?
Mám ji jen chvilku.
No ale všechno má svou cenu.
Víš, jednu věc, kterou nikdy nepochopím…
je pořadí kafe a vody.
Leješ vodu na kafe,
nebo sypeš kafe do vody?
„Bobo, běž a udělej to.“
A on jde a udělá to.
Je to prosťáček.
Nemáš zač.
Carle?
Vidím ho.
Carle?
Ani nevíme, kam jede.
Carle?
Krucifix, Carle.
Jede do Ohia.
Nikoho od nás. To je tvý pravidlo.
Zjistíme, kam jede, Sandy.
Zdravíčko.
Kam máš namířeno?
Meade, Ohio. Znáte?
Jak je tam ta papírna?
Jo, přesně tak.
Budeme tamtudy projíždět.
Proč jedeš do Meade?
- Na návštěvu. - Máš tam rodinu?
Ne, kdysi dávno jsem tam žil.
Asi se to tam moc nezměnilo. Malý města se nemění.
Kde bydlíte vy?
V Chesterfieldu.
Jedeme do Chicaga.
A rádi po cestě nabíráme cizince.
Poznáváme nové lidi, že?
Jasně.
Sakra.
Můj starej močák už nefunguje jako dřív.
Budem tady muset…
zastavit, abych vypustil nádrž.
Nevadí ti to?
V pohodě.
Tady někde měla být cesta, nahoru doprava.
- Tady? - Ne, o kus dál.
Ještě kousek. Zpomal. Tady zatoč.
To je ono.
Tady je to.
Jo, to vypadá dobře.
Nebudu pryč dlouho.
Zatraceně.
Kruci. Bude krásnej západ slunce.
Mějte se mnou trpělivost, udělám si pár fotek.
Zlato, dej mi klíče.
Žádnej strach. Máme vzadu nějakej chlast a…
Sandy je dobrá společnost.
Najednou Sandy projela hlavou myšlenka, že zabije Carla a ujede
s tím hochem na zadní sedačce.
Byl mladý, ale to neznamenalo, že by to nemohlo vyjít.
Poslouchej, hochu. Co kdybys vy…
Kurva!
Ne! Uklidni se, prosím!
Nechci tě zastřelit! Odhoď zbraň!
- Nechci střílet. - Mrzí mě to.
Carle, sandály, nebo lodičky?
Lodičky.
Sérioví vrazi nepatří mezi důvěřivce.
Carl na tom byl ještě hůř, byl neuvěřitelně paranoidní.
Sandyino chování před odjezdem ho znepokojovalo
a Carla napadlo, že bude lepší, když bude mít nabitou zbraň jen on.
Chudák Sandy neměla nejmenší šanci.
V její pistoli byly slepé náboje.
Jim Lacey.
New Burlington, Indiana.
Carl nikdy nefotil symetričtější obličej.
Ta fotka pro něj hodně znamenala.
Jim byl jejich první.
Šerife Bodeckere, zástupce Howser. Přepínám.
Šerife? Volal nějaký farmář, dvojnásobná vražda u silnice 506.
Potřebuju tě tu.
Promiň, Lee. Průser.
Jak to myslíš?
Tvá sestra a její manžel.
Carl dostal dvě rány.
Sandy jednu.
Vypadá to na devítku.
Sandy dostala jednu, ale…
sama měla nabito slepýma.
Ježišikriste!
Lee?
Nech mě tu s ní chvilku o samotě.
Vždycky měla talent na průšvihy,
ale z jejího úpadku Lee vinil Carla.
Pořád to přece jen byla jeho mladší sestra.
Ani na chvíli ovšem šerif nemohl přestat myslet na sebe.
Přemítal o té fotce, kterou u ní našel,
a děsilo ho, co dalšího by lidé mohli najít, kdyby to neuklidil.
Reverend Roy Laferty,
Durham, Severní Karolína.
Ačkoliv ten ubožák byl jako model naprosto bezcenný,
Carl trval na tom, že si povede
záznamy o úspěších i neúspěších.
Zdravíčko.
Vypadáš jako cestovatel.
- Jo. - Kam máš namířeno?
Tam vzadu na kopci byl dům a stodola.
Patřil jednomu právníkovi. Víte, kde?
Jasně, že jo.
Nahoře na Mitchellově pláni.
Pořád tam je?
No to mě podrž!
Ty budeš Russelův kluk, že jo?
Jen mě napadlo, že když jedu kolem, tak bych se na něj mrknul.
Hochu, nerad to říkám, ale ten dům před pár lety vyhořel.
Asi to udělaly děti.
Po vás už tam nikdo nebydlel.
Kruci, no ale když už jsem tady, zajdu tam i tak.
Jasně, vem to přes Clarenceovu pastvinu.
Nebude mu to vadit.
Nikdy jsem vám nepoděkoval za ten večer, co táta umřel.
Byl jste na mě moc milej a já na to nikdy nezapomenu.
Měl jsi po celým obličeji rozmazanej ten koláč.
Podle Bodeckera krev.
Pamatuješ?
Pamatuju si z toho večera všechno.
Jako policajt se nepoved.
I tak je jeho sestry škoda.
Proč? Co se stalo?
Jeho sestru a švagra našli mrtvé.
Kousek od Meade.
Pak se sem vrať.
Posedíme a dáme si pivo.
Určitě.
Lee, volal šerif Thompson z Lewisburgu v Západní Virginii.
Máš mu co nejdřív zavolat zpátky.
Jo, přede dvěma dny tady někdo zastřelil chlapa.
Byl to farář.
Máme podezření na kluka, co dřív žil tam u vás.
Ano?
Jak toho chlapa zabil?
Pár výstřelama.
Z pistole. Hoch, co ho podezříváme, má Lugera.
- Ráže devět milimetrů, že? - Přesně tak.
Jak jste říkal, že se jmenuje?
Zatím neříkal, ale je to Arvin Russell.
Jestli mám správné informace, oba rodiče zemřeli u vás.
Otec se zabil a pak odjel sem,
žil tu s babičkou a strýcem.
Podle mě ten kluk není nebezpečný.
Z toho, co jsem slyšel, si ten farář smrt zasloužil.
Může tu být autem?
Možná jo.
Má rezavý Chevy 3100, model 54.
Ale nevím, jestli by to auto dojelo až tam.
Momentálně spíš stopuje.
Tmavé vlasy, hezký. Tichý.
Kdo pohřbí Jacka?
Nevím.
Nevím, kdo by na to chtěl sahat.
Poslouchej, hochu…
můj táta neudělal nic takovýho jako tvůj táta,
ale opustil mě, nechal mě jen s mámou a sestrou.
Jednoho rána odešel do obuvnický fabriky a už se nevrátil.
A nemohli jsme dělat nic, jen na toho zoufalce zapomenout.
Někdo se prostě narodí jen proto, aby ho pohřbili.
Arvin přemýšlel o těch dnech, které předcházely matčině smrti,
o tom, jak moc Willard chtěl, aby žila.
Jeho otec by udělal cokoli, aby ji zachránil.
Bez ohledu na krev, zápach, horko nebo hmyz.
Cokoliv.
… opakoval si Arvin.
A najednou mu došlo, jak tak stál u otcovy modlitebny,
že neměl jinou možnost,
že Willard musel jít tam, kam šla Charlotte.
Arvine Russelle!
Vím, že tam někde jsi!
Tady šerif Bodecker, hochu.
Musím se tě na něco zeptat.
Omlouvám se.
Ten zatracenej pták mě vyděsil.
Nepřišel jsem ti ublížit.
A vím, že ty mi taky neublížíš.
No tak, pojďme si promluvit!
Tak jo.
Napadlo mě, že bys sem mohl jít.
Vzpomínáš, jak jsi mě sem tehdy přivedl?
Tvůj táta udělal hroznou věc.
Krucifix, kluku, neser mě!
Položte tu zbraň, šerife! Mířím přímo na vás!
To nemůžu, chlapče!
Polož zbraň na zem a ustup od ní!
Cože?
Polož zbraň na zem a ustup od ní!
Abys mě zabil jako mou sestru a toho faráře v Západní Virginii?
Nejsem špatný člověk, šerife.
Ten farář byl špatný.
Ublížil mé sestře tak, že se zabila, šerife!
Neměl jsem na výběr!
A nerad to říkám, šerife, ale vaše sestra…
a její manžel taky nebyli dobří!
Mám v kapse fotku, jak se objímá s mrtvým chlápkem.
Odhoďte tu zbraň a já vám ji ukážu!
Neměl jsem na výběr.
Chtěli mě zabít, přísahám.
Prosil jsem jí, ať zahodí zbraň.
Mrzí mě to.
Ačkoliv se Arvinovi zdálo, že uběhly hodiny,
zatímco poslouchal, jak šerif bojuje o život…
ve skutečnosti zemřel během pár minut.
… v jižním Vietnamu. Byl tam jeden...
Děkuju vám.
Už jsem se bál, že mě nikdo nesveze.
Měls asi těžkej den.
… zatahuje hlouběji do války.
Jo.
Kam jedeš?
To jsem ještě nevymyslel. Kam ty?
Do Cincinnati.
- Cincinnati? - Vyhovuje?
Dnes prezident Johnson…
Jo, tím směrem mám stejně namířeno.
… na tiskové konferenci v Bílém domě,
oznámil výrazný nárůst
počtu amerických vojáků v Jižním Vietnamu.
Důvod svého jednání vysvětlil těmito historickými slovy.
Chceme ukázat komunistům,
že nás nelze porazit
vojensky
ani neustoupíme před přesilou.
I když to nebude snadné.
Arvin nechtěl usnout vedle cizího člověka,
a jak tak bojoval se spánkem,
začala ho jeho mysl unášet jinam.
Napadlo ho, že třeba zákon posoudí jeho jednání jako dobrý skutek.
Že mu třeba odpustí.
Že třeba znovu uvidí babičku a strýčka Earskella.
I když to by asi bylo riskantní.
Co se stalo?
Anebo pozná nějakou dívku
a založí rodinu, jako jeho táta.
Jak k němu přicházely myšlenky, nevěděl, jestli se pohybuje dopředu, nebo dozadu.
Ale ať už byl kdekoliv,
bylo to tam hezčí než v Knockemstiffu.
Žádný boj, křik ani bolest.
A pak ho napadlo, že by se dal zapsat do armády.
Teď už nevěděl, jestli je ještě ve své, nebo ve Willardově hlavě.
Nechtěl skončit ve válce jako jeho otec.
Ale bojovat uměl dobře.
Třeba zrovna tam patří.
Babička říkala, že když neví, jak dál, měl by se pomodlit. Smál se jí.
Ale třeba věděla něco, co on ne.
Momentálně se potřeboval vyspat
a cítil, že má štěstí, že ho někdo svezl.
Je třeba učinit nezbytné kroky…
NATOČENO PODLE ROMÁNU DONALDA RAYE POLLOCKA
České titulky: Petr Miklica