Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
- Neutrácejme moc. - Fajn.
- Máte kurty? - Ano. Jaké chcete?
Ani moc nóbl, ani moc obyčejné.
Ukažte mi jednoduché.
Kolik?
Sedm set padesát rupií.
Rád bych viděl tu bílou.
Tu nahoře.
Jak to vypadá?
Pěkné.
Zkontroluj si velikost.
Na pódiu se ti musí sedět pohodlně.
Díky za varování, babi, oblečení kupuju poprvé.
Nevadí, když si ji vyzkouším vsedě?
To nejde, pane. Ušpiní se.
Mám si zkusit i šál?
Šál? Proč jen šál?
Proč si na pódium nevezmeš i diamantové prsteny a zlaté řetězy?
Myslíš, že u poroty získáš body za oblečení?
Táta vždycky říkal: „Jakmile jsi na pódiu,
všechno je součástí vystoupení.“
Naším dalším soutěžícím je Šarad Nerulkar.
Zazpívám rágu Bagešrí,
tradiční skladbu v rychlém tempu.
Máš hodně práce?
Copak nevidíš, babi?
Máma volá, promluv si s ní.
Zavolám jí později.
To říkáš už pár dní.
Přestaň. Říkám, že se jí ozvu.
Prý jí už tři dny nezvedáš telefony.
Nefungoval mi mobil.
Vidžu už několik dní není dobře.
Co s tím odsud udělám? Bude to muset zvládnout.
Jeď ji navštívit.
Babi, za dva dny je ta soutěž.
Nech mě cvičit. Vzkaž jí, že se ozvu.
Řekni jí to sám. Mě do toho nepleť.
Pořád stojím mezi vámi dvěma.
Je to otrava.
Snad se nerozbrečíš.
Svatí muži a asketové se k této hudbě dopracovali
po tisíciletích usilovného duchovního hledání.
Nelze se jí se naučit snadno.
Ani několik životů na to nestačí.
Posvátné texty nepředepisují jen:
„V této ráze se používá Pančam“
nebo: „Tahle rága vynechává Dhaivatu.“
Tato hudba
nám ukazuje cestu k Božskému.
Má to svůj důvod, proč je indická klasická hudba
označovaná za Věčné hledání.
Chce-li se člověk vydat na cestu hledání,
musí se jí plně oddat a obětovat.
Chcete-li vydělávat
nebo založit rodinu,
staňte se interprety milostných či filmových písní.
Nepouštějte se touto cestou.
Pokud se po ní vydáte,
naučte se žít v hladu a osamění.
Tady.
Potřebuješ ještě něco?
Ne.
Slyšel jsem, že soutěží Sumit Khade z Nágpuru.
Má dobrou průpravu.
Musíš to říkat před ním?
Venku jsem potkal Rišiho a Kruti.
Jsou tak podlí.
Zeptal jsem se jich, jakou rágu dnes budou zpívat.
Ani mi neodpověděli. Úplně to zamluvili.
- Nech to být. - Šarad Nerulkar?
Šarad?
- Hodně štěstí. - Jo.
Zazpívám rágu Bagešrí.
Tradiční skladbu v rychlém tempu.
Díky.
Bravo! Skvělý výkon.
Dalším soutěžícím je Nitin Avasthe.
To bylo dobré.
- Vážně? - Ano. Moc dobré.
Nebylo tam moc velké echo? Z pódia to nešlo poznat.
Ne, v pohodě.
Zatleskejme mu.
Dlouho očekávaná chvíle
konečně nastala.
Porotci se usnesli.
Na pódium teď zvu pana Dattatreyu Kirloskara,
aby předal Cenu Gupte Builders
pro mladé účinkující 2006.
Prosím o potlesk.
Je synem maestra Balkrišny Kirloskara.
Má malé zpoždění, ale přijel za námi až z Mulundu.
Požádám pana Dattatreyu, aby vítězům předal poháry.
Třetí cenu získává Namita Satam.
Druhá cena putuje k Sumitovi Khademu.
A dnešní hlavní cenu,
první místo mezi mladými účinkujícími roku 2006 získává…
Činmajé Vadhavkar!
Jménem společnosti Gupte Builders srdečně blahopřejeme.
Prosím o velký potlesk.
Při nádechu myslete na něco pozitivního.
Při výdechu
nechte všechny negativní myšlenky odplynout.
Nyní budeme meditovat.
Nezastavujte své myšlenky.
Nyní začneme s dechovými cvičeními.
Nepokojná mysl
zkrátka Khayal zpívat nemůže.
Ne s dostatečnou hloubkou a pravdivě.
K tomu, abyste byli schopni uctívat každý tón,
každý mikrotón,
musí být vaše mysl čistá, neposkrvněná.
Co je Khayal?
Stav zpěvákovy mysli
v dané chvíli, v tom určitém momentě.
Tento stav zprostředkovává skrze médium, skrze rágu.
Sami během zpěvu netušíte,
jakou novou stránku
rágy odhalíte.
Chcete-li, aby se její pravda vyjevila,
musíte mysl oprostit od falše,
chamtivosti a nečistých myšlenek.
Ne každému je do vínku dána disciplína
a víra k tomu potřebná…
Pořád děláš na tomhle?
Nech už tu Maaiinu ságu na pokoji.
Jakou ságu? Vždyť je to práce.
Ty pásky jsou hodinové. Jasně že to zabere čas.
Udělej je pak.
Už máš ty pásky ze Sadarangských setkání?
Jo, z let '72 a '74.
Nemůžu najít ten ze '73.
Jak to?
Byl tady. Viděl jsem ho tu.
Já ne.
Rambhau Arolkar na něm zpíval rágu Basant-Bahar.
Zazpíval ji skvěle.
Byl skvělý v jejich kombinování.
Najdi ten pásek.
Máme objednávku na CD box set z let 1972-1975.
Kolik?
Vytvoř hlavní pásek a z toho uděláme 30-40 setů.
MAAIINY PROSLOVY
Máte CD Šankara Bhatta?
Ne, pane.
A co Sultána Saheba?
Vyprodané.
Tak co byste doporučil?
Zaměřujeme se na vzácné, méně známé nahrávky.
Všechna tato CD vznikla z původních starých kazet a desek.
Tahle jména jsem v životě neslyšel.
Ano, pane, ale jsou stejně dobří jako ti slavní.
Například Ustad Nissar Aslam Šaikh
z Ágry.
Se Sultánem Sahebem měli stejného guru.
Ale nedostalo se mu takového uznání.
- Kolik? - 150 rupií.
Ne, díky.
Také máme právě v nabídce
set o 12 CD nahrávek All India.
Normální cena je 1 500 rupií. Se slevou jen za 1 000.
Ne, díky.
Máte náboženskou hudbu?
To nemáme, viď?
Ne, jen klasickou.
Vrátím se o přestávce.
Všichni chtějí náboženskou hudbu.
Půjdeme dovnitř poslouchat?
Blázníš?
Budou ti krvácet uši.
To je blbost!
Jak hluboko člověk pro ty hogofogo lidi může klesnout?
Co to sakra dneska hrál?
A publikum tleskalo jak šílené.
Tyhle typy s ročním abonmá…
Tleskají naprosto všem a všemu.
A ani umělci nemají žádný hudební názor.
Je to všehochuť…
Vážná rága na 20 minut, volnější na 15, milostná a náboženská píseň.
Hotovo.
Ale sponzoři to milují.
Kašlat na ně.
Prosazují dokola čtyři, pět známých jmen.
Shrábnou všechny show a všechno zní stejně.
Ať to je jakákoli rága, vždycky je tam stejná struktura i manýry.
Všechno předvídatelné.
Rýži, prosím.
Ale já to nechápu.
Šakir Bhai hrával tak nádherně.
Slyšel jsem jeho nahrávky z osmdesátek.
Tak vyrovnaný a čistý tón.
Jak se někdo může tak změnit?
Pro peníze, co jinýho?
Proto ani můj učitel, ani Maai
nikdy neudělali koncertní kariéru.
Co?
Co je?
Nevím.
Jak to myslíš?
Nepřišel jsem na nové fráze.
Opakovalo se to, že?
Proč se to opakuje?
Nevím.
Cvičil jsi, ne?
Ano.
Tak proč ten blok?
Zkus to znovu.
Jen se opakuju.
Zpívej ty.
Dobře.
Skvěle.
Poslouchej.
Nech ho, prosím.
Volali mu kamarádi.
Chceš jít?
Jasně.
Jistě. I v neděli ho nutíš cvičit a věnovat se hudbě.
Čemu jinému?
Co je na tom špatného?
Ustad Saheb své děti i bil, dokud to neměly správně.
- To už jsme slyšeli stokrát. - Ale je to pravda.
Přivázal je za vlasy k hřebíku na zdi.
My se jen dobře bavíme, ne?
Naučím tě klasickou skladbu ve stejné ráze. Drž ten tón.
Velmi dobře.
Šaardijo.
Pojď. Všichni čekají.
Ahoj, pojď dál.
Ne, díky.
No tak. Posaď se.
Učím ho něco, čemu se říká bandiš.
V tom se vůbec nevyznám, strejdo.
Může jít Šaardija se mnou?
Bandiš je velice cenný hudební útvar.
Když se dva hudebníci vzali,
tyhle skladby se dávaly jako věno.
Byly ceněné jako sám život.
Proč ty děti mučíš?
Nech je jít si hrát.
Jen leť, leť k domovu.
Jen leť, leť k domovu…
Pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Vítejte zpět v naší show Gharana.
Před přestávkou
nám pan Mukund osvětlil dějiny alvarské hudební školy.
Pan Mukund je nejen zpěvák s průpravou v alvarském stylu,
o dějinách této hudby napsal také knihu,
jejíž titul zní Věčné plameny.
Pane Mukunde, přejděme nyní k dalšímu tématu.
Ve své knize popisujete, jak se hudba v průběhu času měnila
a jak se část její podstaty dnes vytrácí.
Je to tak.
Spoustě lidí se tato poznámka v knize nelíbila.
Dokonce mne za ni kritizovali.
Chtějí-li tedy lidé dnes poslouchat tuto hudbu, kam se mají obrátit?
Nenajdou ji.
Je téměř nemožné dnes takovou hudbu najít,
tu božskou čistotu.
Můj učitel, maestro Vinajak Pradhan, mi vždycky říká,
že pokud jste chtěli tuto mistrovskou hudbu slyšet,
pak to bylo možné od jediného člověka, a tím byla Sindhubaj Džadhav.
Říkáme jí láskyplně „Maai“.
Náš učitel tvrdí, že jeho hudba
se vůbec nemůže rovnat jejímu géniu.
Čím byla tak zvláštní?
Na to jsem se učitele ptal mnohokrát.
Její hudba je prý slovy nepopsatelná.
- Neexistují nahrávky? - Ne.
Maai nikdy nedovolila, aby ji nahrávali.
Sotva existuje její fotka, natož rozhovor.
Byla jiná. Byla asketička.
Byl jsi roztomilý dítě.
Sladký.
A co teď?
Proč jsi mi to neukázal dřív?
Tolik jsem o tvém otci slyšela, ale vidím ho prvně.
Doteď to bylo na VHS.
Teprve včera jsem to převedl.
Chci tvého otce slyšet zpívat.
Jeho historky byly zajímavější.
Zpíval obstojně.
- Můžu se tě na něco zeptat? - Jasně.
Tedžas mi řekl, že tvůj otec měl nějaké archivní pásky Maai.
Jaké pásky?
Z přednášek, které dávala starším studentům v Belagávi.
Jak to, že jsou zaznamenané?
Karim je nahrál tajně.
Jo, táta se o tom zmínil.
Ale nikdy jsem je neviděl.
Nevadí. Ukázals to mámě?
Měl bys. Potěšilo by ji to.
Víš, jak je ohledně táty sentimentální.
Bylo by to pak ještě horší.
Už musím jít. Je pozdě.
PROMIŇ
ZPRÁVA ODESLÁNA
Nezastavujte tok svých myšlenek.
Jen je pozorujte.
Nechte potlačené emoce
vystoupit do popředí.
Ty dobré i ty špatné.
Existují. Jen je pozorujte.
Stejně jako mysl, chce s vámi rozmlouvat i tělo.
Zkuste mu naslouchat.
Chtěla jsem ti něco říct,
ale už nevím co.
O účtu za elektřinu? Dneska ho zaplatím.
Ne, o účtu ne.
O něčem jiném.
Tak o lécích?
Ne, ani o tom ne.
Zapomeň na to. Nevzpomenu si.
Mluvils s matkou?
Včera.
Co říkala?
Že je všechno v pohodě.
Já ji nechápu.
Mně něco říká, tobě říká něco jiného,
a přitom chce říct něco ještě úplně jiného.
Co se zas stalo?
Včera mi do telefonu brečela.
Prý bych s tebou měla promluvit.
O čem?
Že bys měl hledat práci.
Ale já teď dělám s Kišórem.
Říkala jsem jí to samé.
Ale prý to není pořádná práce.
Prý ti nic neplatí a podobně.
To říkala ona, nebo to říkáš ty?
Proč já?
Jak ví, kolik vydělávám?
Ode mě ne.
Ale ví, že pořád nemáme peníze.
Pronájem domu, poplatky, co musí Vidžu platit…
O všechno se stará sama.
Neschovávej se za ni.
Jestli nemáš na to, abych tu bydlel, řekni to.
Hned se odstěhuju.
Proč takhle mluvíš?
Jen si děláme starost o tvou budoucnost.
Babi, buď můžu dělat hudbu, anebo si můžu najít práci.
Obojí dělat nemůžu.
Proč ne?
Copak všichni tví přátelé nepracují?
Tedžas snad nepracuje? Nebo Sneha?
Ale já nechci.
Jestli chceš, půjdu.
Nemusíš být takový.
Jsi tvrdá hlava jako tvůj otec.
A jak potom trpěl.
S tátou mě nesrovnávej.
Jestli neprorazím, nebudu z toho vinit celý svět.
Jak mu to jen mám vysvětlit?
Začneme, mistře?
Dobře, jsme připraveni.
Vím, že mnozí z vás přišli kvůli mému článku z minulého týdne.
A tento muž skutečně je zneuznaný génius.
Skrytý bombajský klenot.
Mistře, jménem nás všech vám děkuji,
že jste svolil pro nás vystoupit.
Ale už přestanu mluvit a nechám našeho učitele tvořit hudbu.
Nevím, co Rína anglicky říkala…
Většině jsem nerozuměl.
Ale pokusím se vám všem něco vhodného zazpívat.
Ne, neposloucháš.
Otevři hrdlo, když zpíváš.
Vstaňte.
Má jen nízký tlak.
Jak moc?
Šedesát. Minule měl osmdesát.
Proboha.
Nějaké další potíže?
Dost mě bolí záda, tady dole.
A moč, stolice? Všechno normální?
Ano, v pořádku. Jen ta záda.
A co ten kašel?
No jo.
Někdy se v noci dost rozkašlu.
Nedá se to zastavit.
A je vám při tom zima? Nebo máte horečku?
Ne, jen ten kašel.
Dobře.
Berte tohle
a stavte se nejpozději příští měsíc.
Ano.
Na ta záda jsem vám napsal lék proti bolesti.
Berte ho jen, když je bolest úporná.
A pijte hodně vody.
- Cvičíte? - Ne.
Tak ho berte na procházky, aspoň dvakrát týdně.
Ano, pane doktore.
Co jsem dlužný?
I s poslední návštěvou to dělá 450 rupií.
Můžu zaplatit příští týden?
- V pořádku. - Ne, já mám.
- Můžete mi to dát později, nevadí. - To není třeba.
Co je?
Nic.
Jsi naštvaný?
Ne. Jen si hlídejte zdraví.
O tom nemluvím.
Mluvím o tom večeru tuhle.
Co je s ním?
Naštval ses?
Ne, jen na sebe.
A kvůli čemu?
Hlasově jsi na tom nebyl zrovna nejlíp, tak co?
- Říkal ti někdo něco? - Ne.
Proč jsi tak nepokojný?
Kam spěcháš?
Máš věk na cvičení a přesně to bys měl dělat.
Nedělám nic jiného,
ale stejně se mi to stává.
Pak jsem na sebe naštvaný.
Vážně? Už teď jsi naštvaný?
Kolik ti je?
Dvacet čtyři.
Do čtyřiceti jsme nemysleli na nic než na cvičení.
Před Maai jsme nemohli ani pípnout.
Hlavy jsme měli skloněné a jen jsme zpívali.
A ty chceš všechno hned?
Ne.
Říkal ti Kišór o tom koncertě ke Dni učitelů?
Ano. Tedžas a Sneha na něm zpívají, ne?
A ty ne?
O mně Kišór nic neříkal.
- Samozřejmě že tam vystoupíš taky. - Dobře.
- Začni se připravovat. - Ano.
Je proklatá zima.
Ráno se budeme třást.
Ideální počasí
na bramborové placky a čaj v Ramdasu.
On vlastně cestuje takovou dálku jen proto, aby si je dal.
Na tom koncertě mu vůbec nesejde.
Jak jinak.
Maestra jsem slyšel nesčetněkrát.
Největší radost jsou ty bramboráky.
Smažené buráky a rýžové vločky tam mají taky skvělé.
To jsem ale naivka.
Myslel jsem, že cestujeme přes noc,
abychom si poslechli maestra,
ale vy jste tady za jídlem.
S maestrem je to 50 na 50.
Když je dobrý, je hodně dobrý.
Ale když jej špatný, je to nesnesitelné.
A 50 na 50, protože je to génius.
Pokaždé zkouší něco nového, neustále experimentuje.
Když to funguje, je to pecka.
Ano, proto si ho musíte jet poslechnout desetkrát.
A jen čtyřikrát to stojí za to.
Cítím, že dneska bude hrát dobře.
Je to tam krásné, v srdci přírody.
Příroda s tím nemá co dělat.
Potřebuje rum.
Když ho dostane, zahraje dobře.
Ale jdi. Rum po ránu?
Je jedno, jestli ráno nebo večer,
když má v sobě dva panáky,
ruce se mu rozehrají.
Tati, jakou rágu dnes zahraješ?
Ty ještě nespíš?
Koukej spát.
Nebo se ti bude chtít spát na koncertě.
Řekni, jaké jsou ranní rágy?
- Todi… - A dál?
- Bhairav… - A?
Jestli vyjmenuješ ještě dvě,
dostaneš ode mě zítra k snídani čokoládu.
Lalit?
Dobře. A ještě jednu.
- Marva? - Marva je ranní rága?
Ne.
Víc jich už neznám.
Říkals Bhairav. A jí podobná?
Ahir Bhairav.
Správně.
Nezapomeň na tu čokoládu.
Teď zas spi.
Ale tys mě vzbudil.
No dobře. Spi už.
O maestrovi a Lalit existuje příběh.
Vyprávěl mi ho Šubho z Kalkaty.
Jednou měl vystupovat na Dover Lane v pět ráno.
Oznámil, že zahraje Lalit.
Někdo v obecenstvu namítl,
že ji hrál týden předtím v Dillí,
a ať zahraje něco jiného.
Řekl mu na to,
že nejen poslední týden, že už ji hraje poslední dva měsíce.
Že se ta rága na něj zlobí.
Prý se ji usilovně snaží nalákat zpět.
A zahrál ji toho dne tak velkolepě,
že publikum naprosto uchvátil.
Páni.
Je to šílenec.
Co se děje? Jsi v pořádku?
V pohodě.
Na, napij se teplé vody.
- Počkej venku, přijdu. - Dobře.
Na, dej si kapky proti kašli.
Nechci.
Ty na sobě nemáš kurtu?
Obleču si ji až tam.
- Pomačkala by se. - Jdeme.
Dej mi požehnání.
Proč tady? Ještě je čas.
Pojedu na kole. Ty přijď pak.
Můžu vyrazit.
Potřebuju mít cestou klid.
Ani neceknu.
Prosím, jdi tam sama.
A tvoje kurta?
Promiň.
- Mám ti ji vzít? - Ne.
Počkej. Udělám ti jogurt nasladko.
Jogurt před zpíváním? Blázníš?
Tak aspoň cukr pro štěstí.
Uvidíme se tam.
Chcete-li se učit mé hudbě,
zapomeňte na publikum a podobně.
Nezpívám pro obecenstvo ani pro sponzory.
Nemám nejmenší chuť se vychloubat,
kolik složitých rág už jsem se naučila
nebo jakou mám školu.
Zpívám jen pro svého guru
a Bohu.
Tuhle se mne kdosi zeptal:
„Maai, neměli bychom si vybírat rágu
podle typu obecenstva?“
Odpověděla jsem: „V sále je 200 lidí,
a to znamená 200 myslí.
Kolik z nich se pokusíte potěšit?
Jste cvičená opice?“
Existuje spousta pozérů,
předvádějících ve jménu hudby svou vokální akrobacii.
Naštěstí tohle není učení, kterého se mi od mého učitele dostalo.
Řekl by:
„Když zavřeš oči a zazpíváš první tón,
do tvé mysli nesmí vstoupit nic než rága.
Pak nezáleží na tom, jestli ten den selžete,
protože jste se alespoň upřímně snažili.“
Zdravím.
Rád bych vás přivítal na oslavě Dne učitelů.
Dnes je příznivý den k tomu,
abychom oslavili starobylou tradici vztahu mistra a žáka.
Maestro Vinajak Pradhan, jenž vychází z alvarské tradice,
za posledních 40 let vychoval několik žáků.
Pět z jeho mladých studentů
nám dnes jeho hudbu představí.
Program zahájí Šarad Nerulkar.
Na tabla ho bude doprovázet Amar Moghe.
A na harmonium Tušar Modak.
A s maestrovým svolením nyní začněme.
Ten, který věří v bohyni hudby Sarasvátí,
od ní jistě získá požehnání.
Necvičíte se pouze v hudbě,
ale také ve vytrvalosti a houževnatosti.
Neboť cesta je dlouhá a strastiplná.
Viděla jsem i ty nejlepší
vzdát to v půli cesty.
Nastane tisíce příležitostí, kdy podlehnout a přijmout porážku.
To však nesmíte učinit.
Ten, který ovládá svou mysl,
ze své cesty nikdy nesejde, ať už jsou okolnosti jakékoli.
Nedívejte se přímo do objektivu.
Uděláme i nějakou uvolněnější?
Jako že si to užíváte?
Nebo chcete vypadat vážně?
Ne, vyfoťte ji.
Jo, budete mít z čeho vybírat.
Jistě. Co mám dělat?
Trochu se natočte.
Ne tolik. Trochu míň.
Perfektní.
Podívejte se sem a úsměv.
Ne, nejen úsměv, ale úsměv ve zpěvu.
Jako že si ten zpěv užíváte.
ŠARAD NERULKAR - ŽIVOTOPIS
Dobré! Kdo to vytvořil?
Můj kamarád.
Pošlete mi jeho číslo.
Chceme i webovou stránku.
My vlastně už jednu máme,
ale už dva roky ji nikdo neaktualizoval.
Určitě vám dám na něj kontakt.
Šel jsem kolem, tak jsem si řekl, že se stavím.
To jsem rád. Ukažte se občas.
Chtěl jsem vás osobně pozvat.
Vážně? Kam?
- Na své vystoupení příští neděli. - Výborně!
Říkal jsem si, že bych měl.
Přijdu. Napište mi detaily do zprávy.
Vzal jsem vám pozvánku.
Budu moc rád, když přijdete.
Také s vámi uspořádáme koncert.
Děkuji.
V dnešní době lidé rádi poslouchají nové hlasy.
Ano.
- Tuhle jsme pořádali akci „Ženská síla“. - Aha.
Měla dobrou návštěvnost.
Chápu. Na té jsem být nemohl.
Vystoupily na ní Šahana a Gajatri.
- Aha. - Mělo to úspěch.
Teď přemýšlíme o jiné, „Svítání při Díválí“.
- Tam zazpíváte vy. - Bude mi ctí.
Ty, Aditija, Šivání…
bude to show se dvěma nebo třemi mladými zpěváky.
Jasně.
Dnes je složité sehnat sponzory.
- Pro nezavedená jména. - Ano, to jistě.
- Ale dám vám vědět. - Dobře.
Ale přijďte na můj koncert.
Přijdu.
Co je? Mám hodinu.
Co se stalo?
Je to zlé?
Co se děje?
Dost ho bolí klouby.
Aha.
Pane učiteli?
Máte horečku?
Ne.
Dobře.
Dali jste mu nějaké léky?
Ano, proti bolesti.
Jak mu samotný pomůže?
- Dali jste mu masáž nohou? - Ne.
Tak co jste tu celou dobu dělali?
Seděli na zadku?
Promiň.
Už jděte, oba dva.
Ne, můžeme počkat.
Kdybys potřeboval něco donést.
Ne, to je dobré. Můžete jít.
- Nechcete se natáhout? - Ano.
Bolí to hodně?
Pojďme k doktorovi.
Doktor je na nic.
Jen mi předepisuje léky a bere mě na hůl.
To není pravda.
Od nás si vždycky bere míň.
Minulý týden mi předepsal léky za 1 000 rupií.
Musel jsem si půjčit od Mukunda.
Vyrovnám to s ním.
A od něj si prosím nepůjčujte.
Řekněte mně.
Je lstivý.
Zavolá mi vždycky, když vám půjčí,
a chce, abyste vystupoval.
A co jsi mu řekl?
Co mám říkat?
Říkám mu, že se na to necítíte, ať s vámi nepočítá.
Býval bych to vzal.
Není třeba.
Moc potom trpíte.
A zrovna včera došlo k dalšímu incidentu v Džárkhandu.
Zabili dva muže, údajně zloděje dobytka.
Vidíte ve způsobu
těch vražd a toho lynčování nějaké podobnosti?
Nebo jsou to dva oddělené incidenty?
Indie má talent dorazila do Kalkaty, města radosti!
KONKURZ
Jsou tu tisíce soutěžících se zasněnými pohledy,
doufajících ve vítězství a úspěch. Uvidíme, kdo zapůsobí na porotce.
INDIE MÁ TALENT
Právě když porotci ztratili naději…
Ne.
…přišla nervózní, stydlivá dívka.
- Zdravím. - Ahoj.
Jak se jmenuješ?
Jsem Šasvátí Bose a jsem z Jhargramu.
Dobře. A co nám zazpíváš?
Ráda bych zazpívala píseň Ustada Abdula Rašída
„Aaje Aaje Sajana Mere.“
Přeji hodně štěstí! Prosím začněte.
Dobře. Stačí.
Šasvátí, co jsi právě zpívala…
Co to bylo?
Proč, pane? Nebylo to dobré?
Ne, nebylo to dobré.
Bylo to skvělé! Ohromné!
Souhlasím. Máš úžasný hlas! Úžasný!
Uvidíme se v Bombaji! Blahopřejeme!
Pojď sem!
- Děkuji. - Uvidíme se v Bombaji.
KONKURZ - KALKATA
Mám takovou radost.
Dnes se nám splnil sen,
vidět ji zpívat v této soutěži. Jsem moc šťastný.
Zesil to na monitoru.
Dej na monitoru ty tampury víc nahlas.
Děkuji Kalamančovi za tuto příležitost.
Jsem za ni vděčný a je to pro mne čest.
Děkuji Manodžovi Ranemu, že přišel.
OZNAČTE PŘÁTELE R. GAEKVAD
ŠIAMAL BANERDŽÍ
SUDŽAJ KAMAT
MANODŽ RANE
M. Rane se Snehou Godbole a G. Limajem
RÁNO PŘI DÍVÁLÍ S VYCHÁZEJÍCÍMI HVĚZDAMI.
Z 1. koncertu v USA!
Děkuju. Zpětná vazba vítána.
S. K. Godbole Centrum umění, Ohio
Hvězda na vzestupu! Skvělé.
Jsem z Dubaje. Máte úžasný hlas! Bravo!
Nahrajte víc písní.
Určitě chci, aby se mé psaní a komentáře
v této době týkaly hudby.
Myslím, že je to naše neschopnost
vidět historii racionálně
a oddělit ji od toho, co děláme.
Neustále hledáme vysvětlení toho,
kdo jsme a jak zapadáme do současného kulturního kontextu.
ŠARAD NERULKAR
Š. NERULKAR - L. GAURI (06/ 2017)
ŠARAD NERULKAR: RÁGA CHHAYANAT RÁGA GAUD MALHAR
Slušný pokus
Nuda
Jo. Nemá smysl zpívat bandiš proslavený Khanem Sahebem
a podat ho takhle nevýrazně.
Pochybuju, že rozumíš téhle hudbě
a tomu, jak má bandiš…
Neztraťte se v technických detailech.
Můžete cvičit dlouhá léta
a dokonale zvládnout techniku,
ale ta vás k Pravdě nedovede.
Technika je pouze médiem k vyjádření vašeho vnitřního života.
Technice se lze naučit.
Pravdě nikoli.
Pro tu je třeba mít sílu
pohlédnout dovnitř sebe s neochvějnou upřímností.
To je extrémně těžké.
Toto hledání může zabrat celý život.
Proto tomu říkáme asketismus.
A když konečně Pravdu naleznete,
chce mimořádnou odvahu jí čelit.
Protože Pravda často není hezká.
Pokud se toto uvědomění nepromítne do vaší hudby…
Tyhle fráze se daly zazpívat mnohem lépe.
Jakmile je nějaká myšlenka plně rozvinutá, nerozvíjej ji dál.
Nebo to bude znít, jako že tím jen vyplňuješ čas.
Ti pořadatelé mi před vystoupením úplně zkazili náladu.
Ne, to není pořadateli, Šarade.
Chybí ti perspektiva.
Na některých místech moc přikrášluješ.
Jiná jsou zas neslaná nemastná.
Je to celé roztříštěné.
Začneš s jedním hudebním nápadem,
jenže pak přeskočíš na jiný
a pak se objeví třetí.
Celé je to neuspořádané.
Té hudbě chybí život.
Stejný problém jako minule.
Popřemýšlej víc nad svým úsilím.
Nakonec se to podaří.
Kolik let hodláš takhle promrhat?
Jak dlouho ještě?
Chceš skončit jako tvůj otec?
Tvůj otec byl můj nejvěrnější,
ale nejméně schopný student.
Nikdo mu neřekl,
že společnost talentovaných hudebníků
ani vydávání knih o nich
z něj talent neudělají.
Až do konce
věřil mnoha mylným představám.
Ale ty jsi jiný, nebo ne?
Ty to chápeš lépe.
Tvůj učitel nemá odvahu ti to říct.
Má tě moc rád.
A je na tobě závislý.
Ale ty…
Můžu se posadit?
Ano, prosím.
Ano?
Madam, chci centru věnovat tyto pásky.
Jsou funkční?
Ano.
- Kdo je na nich? - Maai.
- Maai? - Pardon, maestra Sindhubaj Džadhav.
Jak se to píše?
S-I-N-D-H-U-B-A-J.
Co zpívala?
Klasickou hudbu.
Vyhrála nějaké ceny?
Ano, Sangít Natak Akademi v roce 1973.
Není na seznamu, takže sazba se bude lišit.
Nechci peníze, daruju je.
Kolik jich je?
Asi osm.
Ale není na nich zpěv.
A co tedy?
Její přednášky o hudbě z roku 1972.
Nechte nám tu vzorek.
Musím se zeptat, zda je můžeme přijmout.
Jedná se o nedocenitelný materiál.
Nikdo k němu zatím neměl přístup.
Aha.
Jste sběratel?
Ne, byly věnovány mému otci.
Dobře.
Dám vám formulář k vyplnění.
Budete muset přijít znovu a dát na ně štítky.
To už jsem udělal.
Dobrá tedy.
Pošlou je do knihovny?
Ano. Po schválení
se zařadí do naší online knihovny a digitálního archivu.
Kolik máte kopií?
Tahle je jediná.
Laxmitaj, prosím tě, odnes to.
Vítejte zpět u druhé řady Indie má talent!
Naší další finalistkou je Šasvátí Bose z Jhargramu.
Udělala na porotu dojem a zajistila si tak lístek do Bombaje.
Podívejme se na její dosavadní dráhu.
Hudba pro mě znamená vše. Je mi vším.
Zpívám, ať už jsem smutná nebo veselá.
Chci v hudbě udělat kariéru a chci v ní vynikat.
Chtěla jsem, aby už od dětství chodila na zpěv.
Vždycky jsem ji podporovala a budu v tom pokračovat.
Indie má talent mi dává obrovské možnosti.
Dostává se mi záplavy lásky. Je to pro mě požehnání.
Vím, že díky soutěži se mi podaří splnit sny mých rodičů.
Nikdy jsem nedoufala, že mě něco takového potká.
Dáme si pět minut pauzu.
Prosím, madam, pojďte.
Karane, vezmi si židli.
- Jak se máte? - Dobře, a vy?
Fajn.
Promiňte to čekání.
To vůbec nevadí.
- Dáte si čaj nebo kávu? - Ne, děkuji.
Tedy, řekněte mi…
Říkal vám něco Karan?
Jen to, že za mnou přijdete.
Víte, má nabídku začít zpívat v kapele.
Ale kývne na ni pouze v případě, že budete souhlasit.
Chce vás poprosit o svolení.
Co je to za kapelu?
Co je to?
Školní kapela, pane.
Založili ji starší studenti, hrají fúzi.
Požádali mě, jestli bych nazpíval klasické vokály.
Dobře. Na nějaké album?
Ne, pane. Na školní festivaly
jako Malhar nebo Mood Indigo.
Potom taky na Univerzitní festival mladých.
Aha.
Řekla jsem mu, že to musí vzít.
Získá zkušenosti na pódiu a dostane se do povědomí lidí.
Ale on říká, že do toho půjde jen s vaším svolením.
Je to hlavně v západním stylu, nebo hrají i klasiku?
Je to směsice obou.
Je tam i zpěvák v angličtině, ale já bych zpíval klasiku.
Aha.
Ať si za tím jde, žádný problém.
Ale ať už se pak nevrací sem.
Proč, pane?
Co tu bude dělat?
Bude jen mrhat svým časem.
Zpívá dost dobře na to, aby byl v kapele.
Zpívá čistě, má průpravu. To stačí.
Jste naštvaný, pane?
Ne, jen jsem upřímný. Ať se věnuje fúzi, ale neměl by se vracet ke klasice.
Poškodilo by to jméno školy i moje.
Proč to říkáte?
Podívejte, do zpěvu Khayalu má ještě dost daleko.
Když se pustí do tohoto žánru, nikdy už nenaváže.
Jen říkám, proč plýtvat časem a penězi?
Pane, chápete to špatně.
Pochopte i vy.
Chcete-li, aby běhal dřív, než začne chodit,
nežádejte mne o svolení.
Karane, rozzlobil jsem tě?
Mrzí mě, jestli jsem to přehnal.
Proč jsi tak nervózní?
Živí nás snad jeho otec? To my mu platíme.
Neučí tě zadarmo.
Kdo je, aby tě odmítal?
Půjdeme si stěžovat k řediteli.
Já ho srovnám.
Budeš zpívat v kapele i tady.
Nebuď nervózní, ano?
Nebul jako malej.
Ahoj, mami, slyšíš mě?
Já tě slyším.
Jak se máš?
Já dobře.
Promiň, úplně jsem zapomněl.
Ano, řekni Vidžu, že se o to postarám.
Pošlu je příští měsíc, neboj.
Ano.
Napadlo mě, že bych na pár dní přijel.
Ano.
Zkusím to příští měsíc.
Jasně.
Prosím, ne. Jestli s tím začneš, nepřijedu.
Už jen čtyři roky.
Až mi bude čtyřicet,
můžeš mi začít hledat nevěstu.
Rozvedenou, vdovu, kohokoli.
Vážně.
Cože?
Špatně tě slyším.
Haló?
Dobře, zatím ahoj.
Můžu si dát jednu výměnu?
Rádžo.
Nahraj mu míč.
Pěkná trefa!
Dnes je 35. výročí Maaiiny smrti.
Bojím se, že jestli dnes nezazpívám dobře,
zjeví se přede mnou…
a dá mi co proto,
přímo tady před vámi.
Budu se snažit ze všech sil zazpívat vám.
Dejte mi trochu času…
abych si rozehřál hlasivky.
Snad můj hlas bude spolupracovat.
Ano, pane. Sedíme uvnitř.
Promiňte mi to zpoždění.
Čekáte dlouho?
To vůbec nevadí.
- Zdravím, jsem Radžán Džoši. - Šarad.
Posaďte se.
Co je to? Kde má skleničku?
Já nepiju.
Ale no tak, já staře jen vypadám.
Prosím, nestyďte se.
Víte, to je proto, že je zpěvák.
- Hezké! Klasické hudby? - Ano.
Jednu whiskey a malou vodu.
A pro vás?
- Ještě jednou to samé? - Ano.
- A pro vás? - Jsem v pohodě, vážně.
Dejte si něco. Třeba nealko?
Dobře, tak vodu s limetkou. Ne moc studenou.
- Jste z Bombaje? - Ano.
Je to váš velký fanoušek.
Četl všechny vaše recenze v Sančarice.
Všichni bombajští muzikanti mě kvůli tomu nesnášejí.
Všechny jsem je ztrhal.
Mně se moc líbí, jak píšete.
Děkuju.
Věnoval jste se v Americe výzkumu dějin naší hudby.
Opravdu inspirující.
- Super. - Děkuju.
Je fajn slyšet, že i mladší generace
má o tyto věci zájem.
Díky internetu je to dnes snadné.
Všechno je okamžitě dostupné.
Popravdě mám tolik materiálu,
že můžu v psaní pokračovat klidně dalších deset let.
- Páni. - A to mluvím jen o věcech v Park City.
Moje bombajská sbírka je další příběh.
Zeptejte se Kišóra, jak se mi říkalo.
- „Zloděj hudby.“ - Jak to?
Vždycky bůhví odkud sehnal ty nejvzácnější nahrávky a publikace.
Faijaz Khan, Imrat Hussain, Kesarbai… Měl všechno, na co si vzpomeneš.
Pane jo.
To je taky důvod, proč jsem vás nepozval k sobě domů.
Lidi mi z domu ukradli tolik věcí, že už to ani nespočítám.
To znamená?
Zatímco jsem šel pro něco do kuchyně, návštěva u mě kradla.
A mluvím o velkých, známých jménech.
Závistici, do jednoho.
Třeba Kišór. Už mě nahání pár let.
Ale on je čestný.
Chce to zadarmo.
Lidi mi za to nabízejí miliony rupií.
Říkám jim, že i kdyby mi nabídli bůhvíco,
některých kousků se nikdy nevzdám.
Ale to je jedno, povězte, co byste chtěl.
Jak jsem říkal do telefonu, chtěl bych nahrávky…
Šántídéví?
Ano, pane. Slyšelo ji jen velmi málo lidí.
Rád bych vydal CD.
Dobře. Podívám se, co mám.
Děkuju mockrát, pane.
Nedávno někdo z All India Radio
přišel za Šarmou pro Šántidévíiny nahrávky.
A?
Řekl, že prý hudbu kurev neskladují.
Cože?
Je pravda, že byla prostitutka. To ví každý.
- Co to povídáte? - Ano.
Existuje i pár jejích fotek v bikinách.
Mluvím o čtyřicátých letech, předtím, než se proslavila.
Fotila pro pár časopisů.
Žertujete?
Ne.
Pak si ji vydržoval nějaký gudžarátský podnikatel.
Dával jí peníze na hodiny zpěvu.
Proto si později ke jménu přidala „Déví“.
Aby jí dodalo na počestnosti.
- Chcete pořád ty nahrávky? - Jistěže ano.
- Máte i nahrávky Maai? - Maai?
Sindhubaj.
Možná ano.
Opravdu?
Ale její nahrávky neexistují.
Odmítala vystupovat na veřejnosti.
- Ne, nebylo to tak, že by… - Nechte to plavat.
Radši budu mlčet pro případ, že jste její obdivovatel.
- Ne, je alvarský… - Prosím, pokračujte.
Nechte to být.
Ne, prosím.
Víte, nikdy jsem té historce, že nechce veřejně vystupovat, nevěřil.
Že se naprosto pohroužila do cvičení podobného transu a tak dál.
Copak si nějaký interpret nepřeje vystupovat?
- Ale ona byla jiná. - Ano, poněkud „jiná“ byla.
Byla zkrátka šílená.
- Pojďme se bavit o… - Počkej. Co tím chcete říct?
Nechme to být.
Prosím, chci to slyšet.
Slyšel jsem ji zpívat osobně, v jejím domě.
Vy jste slyšel Maai?
Asi před 30 lety, když mi bylo jako vám.
Ale jak to?
Neptejte se.
Mám už na kontě víc takových kousků.
Jako zpěvačka byla výjimečná,
ale lidsky extrémně hrubá.
Říkala příšerné věci…
„Přišli Mughalové a znečistili naši hudbu.“
„Nebudu zpívat skladby složené muslimy“ a podobně.
Dokonce zničila kariéru vlastní dceři.
Ale učila tolik uznávaných hudebníků.
Jmenuj nějakého.
Satiš Raičand?
Ten byl známý ještě před Maai.
Učitelem mu byl Khan Saheb.
Devendra Bhise?
Toho nemám rád. Je hodně přeceňovaný.
- Šarade, nech to být. - Ne, začíná to být zajímavé.
Maestro Vinajak Pradhan?
On byl také jejím žákem.
- Ten z Dadaru? - Ano.
To je další vykonstruovaný příběh.
„Koncerty ho nezajímají, je učitel,
jde mu pouze o to, předávat odkaz alvarské tradice“ a podobně.
Pravda je taková, že nezvládl tlak vystupování na jevišti.
Pane Džoši, prosím. Je to jeho velký vzor.
Promiňte.
To jsem nevěděl.
- Nechme toho. - Ano, prosím.
Ale víte co, Kišóre?
Tahle nová děcka by měla být schopna rozeznat pravdu od nesmyslů.
Ta doba, kdy lidé z někoho mohli dělat poloboha, je pryč.
Proto v téhle branži tolik lidí vykořisťovali.
Tak pokračujte. Proč jste přestal?
Podívejte.
Fanoušci mají rádi poutavé příběhy.
Maaiini žáci ji vykreslili jako mytickou postavu.
„Maai zpívala, i když měla tlak na nule.“
Co to kurva znamená?
„Maai znala 23 tajemství rág Khana Saheba.“
Kdo je kdy spočítal?
Doneslo se mi nedávno, že někdo nahrál její přednášky.
Ještě jsem je neslyšel,
ale vsadím se,
že to bude snůška těch nejnabubřelejších namyšlených elitářských žvástů.
Posaďte se.
- Dáte si čaj? - Ano.
Pane učiteli, neberte už koncerty takhle daleko.
Včerejší cesta vás moc unavila.
Co mám dělat?
Musím brát, co je.
Copak beru každý měsíc důchod?
Nebo máš snad pro mě miliony rupií navíc?
Chybí vám něco?
Proč to ve svém věku děláte?
A navíc
ti zatracení pořadatelé ani neplatí včas.
Pamatuješ na tu oslavu v Sátáře?
Ještě mi za ni nevyplatili honorář.
Dali mi jen tučný nekrytý šek.
Pravý jsem nikdy nedostal.
Promluvím s nimi.
Pak tu byl ten koncert v domě Gokhalových.
Ti se o penězích ani nezmínili.
Dali mi jen čas a pár sušenek.
Řekni jim, ať nám proplatí aspoň cestovní výlohy.
Nezaplatili vám za taxík?
Pane učiteli?
Teď chyť tenhle.
A teď tenhle.
Teď tamhlety výškové budovy.
ODKAZ ALVARU
Začneme?
Ano. Moment, prosím.
Řekněte nám něco o Anhad Sounds.
Je to nová společnost, kterou jsme založili.
Jejím posláním je podporovat severoindickou klasickou hudbu.
Chceme zajistit, aby se dostala k širokému publiku.
Odkaz Alvaru je naším prvním darem milovníkům hudby.
Tato sbírka zahrnuje 300 vzácných skladeb
patřících k alvarské tradici.
Báli jsme se, že by tato dvousetletá tradice
mohla časem upadnout v zapomnění.
Proto mi přišlo důležité ji zdokumentovat.
Tento projekt je vyvrcholením takřka čtyřletého výzkumu.
Přispěli do něj maestrové Manoharbhau Mane, Arčana Bhave
a mnoho dalších.
Jak se posluchači mohou k této kolekci dostat?
Je celá dostupná na USB.
Lze ji pořídit na webové stránce Anhad Sounds.
A jaké jsou další plány společnosti?
Chystáme se vydávat další kolekce
a na těch momentálně pracujeme.
Máme také v plánu vydat knihy o hudbě a nabízet hodiny hudby online.
Nápadů máme spoustu. Uvidíme, jak se vyvinou.
Dobře.
- Je to vše? - Ano. Děkujeme.
Je tu čaj, káva a občerstvení,
prosím nabídněte si.
Dobře, děkujeme.
Ach, hledači!
Na kraji studny, ach, hledači,
zasadil jsem semínko tamarindu.
Na kraji studny, ach, hledači,
zasadil jsem semínko tamarindu.
Ze stromu klíčí ryby
a vrhá libý stín.
Na kraji studny,
ach, hledači.
Na kraji studny, ach, hledači,
srnu vyvdali.
Na kraji studny, ach, hledači,
srnu vyvdali.
Porodila pět kolouchů.
Na kraji studny, ach, hledači.
Překlad titulků: Vixo