Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
-Vi bruker ikke for mye. -Greit.
-Har du kurtaer? -Ja. Hvilken type vil du ha?
Ikke for pyntet, men ikke for kjedelig.
Vis meg noen enkle.
Hvor mye koster denne?
Sju hundre og femti rupier.
Vis meg den hvite.
Den øverste.
Hvordan ser denne ut?
Den er fin.
Sjekk passformen.
Du må sitte bekvemt på scenen.
Takk for advarselen, bestemor. Jeg har aldri kjøpt klær før.
Kan jeg prøve den og sette meg?
Hvordan kan jeg la deg? Den blir skitten.
Skal jeg prøve et sjal også?
Hvorfor bare et sjal?
Pynt deg med diamantringer og gullkjeder på scenen også.
Tror du dommerne gir deg poeng for antrekket?
Far sier alltid: "Når du er på scenen,
er alt en del av framføringen."
Vår neste deltaker er Sharad Nerulkar.
Jeg presenterer Bageshree-ragaen,
en tradisjonell komposisjon i raskt tempo.
Er du opptatt?
Hva i svarte, besta? Ser du ikke?
Moren din er på telefonen. Snakk med henne.
Jeg ringer henne senere.
Du har sagt "senere" i mange dager.
Slutt å mase. Jeg sa jeg ringer henne senere.
Hun sier du ikke har tatt telefonen på tre dager.
Mobilen min virket ikke.
Viju har vært dårlig i mange dager.
Hva kan jeg gjøre herfra? Hun må bare ta seg av det.
Besøk henne.
Konkurransen min er om to dager, besta.
La meg øve. Si at jeg skal ringe henne.
Si det selv. Ikke bland inn meg.
Jeg blir klandret fra begge sider.
For et hodebry.
Er det noen grunn til å gråte nå?
Helgener og asketer har oppnådd denne musikken
etter tusenvis av år med hard åndelig streben.
Den kan ikke læres så lett.
Selv ti liv er ikke nok.
De hellige tekstene pålegger ikke bare:
"Denne ragaen bruker Pancham",
eller: "Den ragaen hopper over Dhaivat."
Gjennom denne musikken
blir vi vist veien til det guddommelige.
Det er en grunn til at indisk klassisk musikk
blir ansett som en evig søken.
Og for å begi deg ut på den søkenen,
må du overgi deg og ofre deg.
Hvis du vil tjene penger
og ha en familie,
bør du synge kjærlighetssanger eller filmmusikk.
Ikke begi deg ut på denne veien.
Hvis du vil gå denne veien,
må du lære deg å være ensom og sulten.
Her.
Trenger du noe annet?
Nei.
Jeg hørte at Sumit Khade fra Nagpur også deltar.
Han har solid opplæring.
Hvorfor sier du dette foran ham?
Jeg møtte Rishi og Kruti utenfor.
De er så sleipe.
Jeg spurte dem i forbifarten hvilken raga de framfører i dag.
De svarte bare ikke. Unngikk svaret fullstendig.
-Glem det nå. -Sharad Nerulkar?
Sharad?
-Lykke til. -Ja.
Jeg presenterer Bageshree-ragaen.
En tradisjonell komposisjon i raskt tempo.
Takk.
Bravo! For en framføring.
Vår neste deltaker er Nitin Avasthe.
Det var bra.
-Var det? -Ja, det var bra.
Ble det for mye reverberasjon? Jeg hørte ikke fra scenen.
Nei, den var fin.
Stor applaus.
Og det etterlengtede øyeblikket
er omsider her.
Dommerne har tatt sin beslutning.
Her for å presentere Gupte Builders-prisen
for unge talenter i 2006,
presenterer jeg Dattatreya Kirloskar.
Stor applaus.
Han er sønn av maestro Balkrishna Kirloskar.
Han er litt sen, men har kommet helt fra Mulund for å være her.
Jeg ber ham gi premiene til vinnerne.
Tredjepremie går til Namita Satam.
Andrepremie til Sumit Khade.
Og den største premien i dag,
førsteplass i unge talenter 2006 går til…
…Chinmayee Wadhawkar!
Store gratulasjoner til vinnerne fra Gupte Builders.
Og en stor applaus.
Når dere puster inn, tenk positive tanker.
Når dere puster ut,
slipp alle negative tanker.
Nå skal vi meditere.
Ikke stopp noen tanker.
Nå begynner vi pusteøvelsen.
En rastløs sjel
kan bare ikke synge Khayal-musikk
med dybde og ekthet.
For å forgude hver note,
hver mikrotone,
må sjelen være ren og uplettet.
Hva er Khayal?
Det er sangerens sinnstilstand
i det bestemte øyeblikket.
Han presenterer den tilstanden gjennom raga-mediet.
Mens du synger, vet du ikke selv
hvilket nytt aspekt
av ragaen du avdekker.
Hvis du vil at ragaens sannhet spontant skal avsløres,
må du kvitte deg med falskhet,
grådighet og urene tanker.
Ikke alle har selvdisiplinen
og troen som kreves til dette…
Holder du på ennå?
Nok med denne Maai-sagaen nå.
Hvilken saga? Dette er vel også jobb?
Dette er timelange bånd. Det tar tid.
Lag dem senere.
Er du ferdig med dem fra Sadarang-konferansen?
Ja, de fra 72 og 74 er ferdige.
Jeg finner ikke det fra 73.
Hvordan er det mulig?
Jeg så det her forleden dag.
Jeg har ikke sett det.
Det inneholder Rambhau Arolkars Basant-Bahar.
Han sang den så fint.
Mannen var en mester i å kombinere ragaer.
Let etter det båndet.
Vi har en bestilling på et CD-bokssett, 1972-1975.
Hvor mange?
Lag en originaltape. Så lager vi 30-40 sett.
MAAIS FOREDRAG
Har du noen av Shankar Bhatts CD-er?
Dessverre.
Hva med Sultan Saheb?
Nei, de er utsolgt.
Hva anbefaler du da?
Vi spesialiserer oss faktisk på sjeldne og ukjente opptak.
Alle disse CD-ene er konverterte fra gamle kassetter og LP-er.
Jeg har aldri hørt om disse.
Nei, men de er like gode som de berømte.
For eksempel Ustad Nissar Aslam Shaikh
fra Agra-tradisjonen.
Han hadde samme guru som Sultan Saheb.
Men han ble ikke like anerkjent.
-Hvor mye? -Hundre og femti rupier.
Nei takk.
Vi har et tilbud akkurat nå,
en pakke med 12 CD-er av All India Radio-opptak.
Vanlig pris er 1500 rupier, men med vår rabatt, kun 1000.
Nei takk.
Har dere andaktsmusikk?
Vi har vel ikke det?
Nei, bare klassisk musikk.
Jeg kommer tilbake i pausen.
Alle vil ha andaktsmusikk.
Skal vi gå inn og høre på?
Er du sprø?
Ørene dine begynner å blø.
Det er noe jævla tøv!
Hvor lavt kan man synke for denne snobbegjengen?
Hva i svarte spilte han i dag?
Og publikum klappet i vei.
Alle disse årsabonnementstypene…
De klapper for hva som helst.
Selv musikere uten standpunkt.
Det er som en assortert buffé…
En seriøs raga, så en lett, en kjærlighetssang og en andaktsmelodi.
Ferdig.
Men sponsorene elsker det.
Drit i sponsorene.
De fremmer de samme fire, fem navnene.
Alle forestillinger går til dem, og alt høres likt ut.
Uansett hvilken raga, er det samme struktur og gimmicker.
Så forutsigbart.
Ris, takk.
Men jeg skjønner det ikke.
Shakir Bhai spilte så vakkert før.
Jeg har hørt opptakene fra 80-tallet.
Slik verdighet og noteklarhet.
Hvordan kan man endre seg sånn?
For penger, så klart.
Derfor begynte guruen, Maai,
aldri med konsertserier.
Hva er det?
Hva er galt?
Jeg vet ikke.
Hva mener du?
Jeg kom ikke på noen nye fraser.
Det var repeterende, ikke sant?
Hvorfor er det repeterende?
Jeg vet ikke.
Du har vel øvd?
Ja.
Hvorfor står du fast, da?
Prøv igjen.
Jeg bare gjentar meg selv.
Syng du.
Bra.
Godt gjort.
Hør her.
Bare la ham gå.
Vennene hans har ropt på ham.
Vil du gå?
Ja, så klart.
Selvsagt. Selv på en søndag tvinger du ham til å lære musikk.
Hva annet?
Hva er galt med det?
Ustad Saheb slo barna sine til de gjorde det riktig.
-Vi har hørt historien hundre ganger. -Men den er sann.
Han festet håret deres til en spiker på veggen.
Vi koser oss bare, ikke sant?
Jeg lærer deg en tradisjonell komposisjon i samme raga. Hold tonen.
Veldig bra.
Shaardya.
Kom igjen. Alle venter.
Kom inn.
Nei takk.
Kom, da. Sett deg.
Jeg lærer ham det vi kaller en bandish.
Jeg forstår ikke noe av dette.
Kan Shaardya bli med meg?
En bandish er en svært verdifull komposisjon.
Når to musikere giftet seg,
ble disse komposisjonene gitt som medgift.
De var like kostbare som selve livet.
Hvorfor torturerer du barna?
La dem gå og leke.
Fly av sted til ditt hjem
Fly av sted til ditt hjem…
Fem, fire, tre, to, én.
Velkommen tilbake til programmet Gharana.
Før pausen
kastet Mukund lys på historien om Alwar-musikkretningen.
Mukund er ikke bare en sanger opplært i Alwar-stilen,
men har også skrevet en bok om den musikkens historie,
kalt Den evige flamme.
La meg gå til et annet tema.
I boken din skriver du om hvordan denne musikken har endret seg over tid,
og hvordan den har mistet sin kjerne i dag.
Det stemmer.
Mange liker ikke at jeg skriver dette.
Jeg har blitt kritisert for det.
Men hvis folk vil høre på denne musikken i dag, hvor finner de den?
De finner den ikke.
Det er nesten umulig å finne slik musikk i dag,
den guddommelige renheten.
Min guru, maestro Vinayak Pradhan, sier alltid
at om du ville oppleve Ustads musikk,
fantes det kun én person, maestra Sindhubai Jadhav.
Kjælenavnet vårt på henne er "Maai".
Guruen vår sier at musikken hans
ikke engang er i nærheten av hennes genialitet.
Hvorfor var hun så spesiell?
Jeg har stilt guruen spørsmålet mange ganger.
Han sier det er umulig å beskrive musikken hennes med ord.
-Finnes det ingen opptak? -Nei.
Maai tillot ingen å ta opp musikken hennes.
Det er knapt nok bilder av henne, og slett ikke intervjuer.
Hun var annerledes. Hun var en asket.
Så søt du var som barn.
Veldig søt.
Hva med nå?
Hvorfor viste du meg ikke dette før?
Jeg har hørt så mye om faren din, men dette er første gang jeg ser ham.
Dette var på VHS fram til nå.
Jeg overførte det i går.
Jeg vil høre faren din synge.
Historiene hans var mer interessante.
Sangen var grei nok.
-Kan jeg spørre deg om noe? -Ja visst.
Tejas sa at faren din hadde noen gamle opptak av Maai.
Hvilke opptak?
Av foredrag hun ga til sine øverste disipler i Belgaum.
Hvordan kan det være opptak?
Karim Saheb tok dem visstnok opp i all hemmelighet.
Ja, pappa nevnte det en gang.
Men jeg har aldri sett dem.
Glem det. Har du vist dette til moren din?
Det burde du. Hun blir så glad.
Du vet hvor sentimental hun er med pappa.
Dette gjør det bare verre.
Jeg går nå. Det er sent.
BEKLAGER
MELDING SENDT
Ikke stopp strømmen av tanker.
Bare observer dem.
La undertrykte følelser
komme til overflaten.
Gode, vonde, alle sammen.
De eksisterer. Bare observer dem.
I likhet med hodet, prøver kroppen å snakke med dere.
Prøv å høre på den.
Jeg skulle si deg noe.
Men jeg husker ikke hva det var.
Hvis det var strømregningen, betalte jeg i dag.
Nei, ikke regningen.
Det var noe annet.
Noe med medisinene dine?
Nei, ikke det heller.
Glem det. Jeg husker det ikke.
Har du snakket med moren din?
Jeg snakket med henne i går.
Hva sa hun?
At alt er bra.
Jeg forstår henne bare ikke.
Hun sier én ting til deg, en annen til meg
og tenker på noe helt annet.
Hva skjedde?
Hun gråt på telefonen i går.
Sa jeg burde ta en prat med deg.
Om hva da?
Om å få deg en jobb.
Men jeg jobber med Kishore nå.
Jeg sa det.
Men hun sa: "Det er ingen ordentlig jobb.
Kishore betaler ham småpenger", og så videre.
Sa hun dette, eller sier du det?
Hvorfor skulle jeg si det?
Hvordan vet hun hva jeg tjener?
Jeg har ikke sagt det.
Hun vet at vi alltid har lite penger.
Husleia, Vijus honorar…
Hvor mye klarer hun alene?
Ikke gjem deg bak mamma.
Om du ikke har råd til at jeg bor her, bare si ifra,
så flytter jeg straks.
Hvorfor snakker du slik?
Vi er bare bekymret for fremtiden din.
Jeg kan enten drive med musikk, eller ha en jobb.
Jeg kan ikke gjøre begge deler.
Hvorfor ikke?
Har ikke alle vennene dine jobber?
Jobber ikke Tejas og Sneha?
Men jeg vil ikke.
Jeg flytter hvis du vil.
Du oppfører deg dårlig.
Du er like sta som faren din.
Og som han led senere.
Ikke sammenlign meg med pappa.
Hvis jeg ikke klarer meg, skal jeg ikke klandre hele verden.
Jeg vet ikke hva jeg skal si til denne gutten.
Skal vi starte, guru?
Greit, vi er klare til å begynne.
Jeg vet at mange av dere er her på grunn av artikkelen jeg skrev.
Og jeg overdrev ikke da jeg sa at denne mannen er et ukjent geni.
Mumbais skjulte perle.
Jeg takker deg på vegne av oss alle her i kveld
for at du vil opptre for oss.
Jeg slutter å snakke nå, og lar guruen utføre sin magi.
Uansett hva Reena nettopp sa på engelsk,
skjønte jeg ikke mye av det.
Men jeg skal prøve å synge noe bra for dere.
Nei, du lytter ikke.
Syng med åpen hals.
Reis deg opp.
Blodtrykket er lavt, det er alt.
Hvor lavt?
Seksti. Forrige gang var det 80.
Herregud.
Noen andre plager?
Korsryggen er veldig vond.
Hva med urin og avføring? Alt normalt?
Ja, bare vondt i ryggen.
Hva med hosten?
Å ja.
Av og til hoster jeg voldsomt om natten.
Når det begynner, slutter det ikke.
Fryser du da? Eller blir feberhet?
Nei, bare hoste.
Ja vel.
Ta denne medisinen
og kom innom neste måned.
Ja.
Jeg har foreskrevet smertestillende for ryggen.
Ta dem bare om du har sterke smerter.
Og drikk mye vann.
-Mosjonerer du? -Nei.
Ta ham med på tur minst to, tre ganger i uken.
Skal bli.
Hvor mye skylder jeg?
Inkludert forrige time, 450 rupier.
Kan jeg betale deg neste uke?
-Ja da. -Nei, jeg har penger.
-Du kan gi meg dem senere. -Ikke noe problem.
Hva er galt?
Ingenting.
Er du sur?
Nei. Bare ta vare på helsen din.
Det er ikke det jeg snakker om.
Jeg snakker om forleden kveld.
Hva med det?
Ble du sur?
Bare sint på meg selv.
Hvorfor det?
Stemmen din var ikke på sitt beste, men hva så?
-Sa noen noe til deg? -Nei.
Hvorfor er du så rastløs?
Hvorfor har du det så travelt?
På din alder øver du, og det bør du gjøre.
Jeg gjør ikke annet enn å øve,
men likevel skjer dette stadig.
Så blir jeg sint på meg selv.
Blir du sint allerede?
Hvor gammel er du?
Tjuefire.
Før vi var 40, tenkte vi aldri på annet enn øving.
Vi sa ikke et ord foran Maai.
Vi satt bare med senket hode og sang.
Og du vil gjøre alt i en fart?
Nei.
Fortalte Kishore deg om lærerdag-konserten?
Ja. Tejas og Sneha skal opptre.
Ikke du?
Kishore sa ikke noe til meg.
-Selvsagt skal du også synge. -Ja vel.
-Begynn å forberede deg. -Ja.
Pokker, det er så kaldt.
Vi kommer til å hutre i morgen tidlig.
Dette er perfekt vær
for varme potetkaker og te hos Ramdas.
Faktisk kommer han helt hit bare for Ramdas-kakene.
Han er ikke interessert i konserten.
Jo, selvsagt.
Jeg har hørt maestroen ørten ganger.
Den virkelige gleden er kakene.
Risflakene er gode også, med røstede peanøtter.
Så jeg er idioten.
Jeg trodde vi reiste midt på natten
før å høre maestroen,
men dere er på matjakt.
Med maestroen er det 50-50.
Når han er god, er han strålende.
Når han er dårlig, er det uutholdelig.
Det er 50-50 fordi han er et geni.
I alle framføringer prøver han noe nytt og eksperimentelt.
Når det funker, er det bingo.
Ja, men derfor må du høre på ham ti ganger.
Og bare fire ganger er verdt det.
Jeg føler på meg at han spiller bra i dag.
Det er vakkert her, midt ute i naturen.
Naturen har ingenting med saken å gjøre.
Han trenger rom.
Hvis han får det, spiller han bra.
Rom ved morgengry?
Spiller ingen rolle om det er dag eller natt.
Når han har helt i seg to drammer,
begynner hendene hans å spille.
Hvilken raga skal han spille i dag, pappa?
Er du fremdeles våken?
Prøv å sove.
Ellers døser du av under konserten.
Fortell meg hvilken morgen-ragaer som fins.
-Todi… -Og?
-Bhairav… -Og?
Hvis du vet om to ragaer til,
får du sjokolade når det blir morgen.
Lalit?
Bra! Én til.
-Marwa? -Er Marwa en morgen-raga?
Nei.
Jeg vet ikke om flere.
Du nevnte Bhairav. En lignende en?
Ahir Bhairav.
Riktig.
Ikke glem å få sjokoladen.
Prøv å sove nå.
Men du vekket meg.
Greit. Sov nå.
Det finnes en annen historie om maestroen og Lalit.
Shubho fra Kolkata fortalte den.
Én gang spilte han klokka 05,00 i Dover Lane.
Han kunngjorde at han skulle spille Lalit.
Noen fra publikum sa:
"Du spilte den forrige uke i Delhi.
Spill noe annet."
Han svarte:
"Ikke bare forrige uke, jeg har kun spilt Lalit i to måneder.
Ragaen er sint på meg.
Det er veldig vanskelig å lokke den tilbake."
De sa han spilte en så fantastisk Lalit den dagen
at alle i publikum var trollbundet.
Jøss.
Han er en galning.
Hva skjer? Går det bra?
Ja da.
Drikk litt varmt vann.
-Vent utenfor, jeg kommer. -Ja vel.
Her, ta en halspastill.
Nei, jeg vil ikke ha.
Skal du ikke ha på deg kurtaen?
Jeg tar den på meg der.
-Den blir krøllete på veien. -Vi drar.
Gi meg din velsignelse.
Hvorfor her? Vi har tid der.
Jeg tar sykkelen, du kommer senere.
Men jeg er klar.
Jeg trenger litt stillhet.
Jeg skal ikke si et ord.
Vær snill og kom på egen hånd.
Og kurtaen din?
Beklager.
-Skal jeg bære den? -Nei.
Vent. Jeg henter litt søt yoghurt.
Yoghurt før synging? Seriøst?
Litt sukker for hell og lykke.
Sees der.
Hvis du vil lære musikken min,
må du glemme publikum og andre distraksjoner.
Jeg synger ikke for publikum eller gjester.
Jeg har ingen interesse av å vise
hvor mange kompliserte ragaer jeg mestrer
eller hvor lang opplæring jeg har.
Jeg synger bare for min guru
og for Gud.
Forleden dag spurte noen meg:
"Maai, bør vi ikke velge raga
alt etter publikummet?"
Jeg svarte: "Det er 200 stykker i et rom.
Og 200 stykker har 200 meninger.
Hvor mange vil du prøve å behage?
Er du et sirkusdyr?"
Vi har nok av posører
som utfører all slags vokal akrobatikk i den klassiske musikkens navn.
Heldigvis var det ikke slik opplæring jeg fikk av min guru.
Han sa alltid:
"Når du lukker øynene og synger den første tonen,
må du ikke ha noe annet enn ragaen i hodet.
Da spiller det ingen rolle om du mislyktes den dagen…
for det var iallfall et ærlig forsøk."
Vær hilset.
Jeg vil ønske dere alle velkommen til denne lærerdag-feiringen.
Det er en gunstig dag
for å feire den gamle mester-disippel-tradisjonen.
Maestro Vinayak Pradhan fra Alwar-ætten
har undervist mange musikkelever de siste 40 årene.
I dag skal fem av hans unge elever
presentere sin musikk.
Programmet begynner med Sharad Nerulkar.
Han akkompagneres på taba av Amar Moghe.
Tushar Modak trakterer harmonium.
Med guruens tillatelse, la oss begynne.
Han som tror på Saraswati, musikkens gudinne,
vil bli velsignet av henne.
Du øver ikke bare på musikken,
men også på utholdenhet og iherdighet.
For denne ferden er lang og slitsom.
Jeg har sett de beste
gi opp på veien.
Det blir tusenvis av anledninger til å gi seg og akseptere nederlag.
Men det må du ikke gjøre.
Den som kontrollerer sitt sinn…
…kan aldri fravikes fra sin vei, uansett hva omstendighetene er.
Ikke se rett på linsen.
Skal vi ta et uformelt et?
Som om du koser deg?
Eller vil du bare ha seriøse?
Nei, vi gjør det.
Ja, da har du flere muligheter.
Greit. Hva skal jeg gjøre?
Snu deg denne veien litt.
Ikke så mye. Litt mindre. Ja.
Perfekt.
Se hit og smil.
Nei, ikke bare et smil. Smil og syng.
Som om du liker å synge.
BIOGRAFI
Bra! Flott gjort. Hvem laget den?
En venn av meg.
Send meg nummeret hans.
Vi vil lage et nettsted også.
Vi har faktisk et,
men ingen har oppdatert det på to år.
Så klart, du skal få opplysningene.
Siden jeg var i nabolaget, tenkte jeg at jeg skulle stikke innom.
Fint at du gjorde det. Kom innom av og til.
Jeg ville invitere deg personlig.
Ja vel? Til hva da?
-Til konsert på Kalyan neste søndag. -Pent!
Tenkte jeg skulle invitere deg.
Jeg kommer. Send meg opplysningene.
Jeg har en invitasjon til deg.
Jeg blir glad om du kommer.
Vi kan også arrangere en forestilling med deg.
Å takk.
Nå for tiden kommer folk for å høre på nykommere.
Ja.
-Vi hadde en kvinneforestilling nylig. -Jeg skjønner.
Oppmøtet var bra.
Jeg kunne ikke komme på den.
Shahana og Gayatri opptrådte.
-Ja vel. -Det gikk bra.
Nå tenker vi på en "diwali-morgenforestilling".
-Du kan synge der. -Jeg ville vært beæret.
Du, Aditya, Shivani…
…en konsert med to, tre unge sangere.
Klart det.
Det er vanskelig å finne sponsorer for tiden.
-For ukjente navn. -Det er sant.
-Men jeg skal si ifra. -Greit.
Men kom på konserten min.
Det skal jeg.
Hva er det? Jeg har time.
Hva skjedde?
Er det ille?
Hva er i veien?
Leddene hans er veldig vonde.
Ja vel.
Guru?
Er du feberhet?
Nei, jeg har ikke feber.
Nei vel.
Har dere gitt ham medisin?
Ja, smertestillende.
Hvordan hjelper det?
-Masserte dere beina hans? -Nei.
Hva har dere gjort hele tiden, da?
Bare ventet?
Beklager.
Gå nå, begge to.
Nei, vi kan vente.
I tilfelle du vil at vi skal gjøre noe.
Nei, det er greit. Dere kan gå.
-Vil du legge deg nedpå, guru? -Ja.
Gjør det veldig vondt?
Vi drar til legen.
Den ubrukelige legen
bare skriver ut medisiner og er så dyr.
Det er slett ikke sant.
Faktisk har han fakturert oss mindre.
Forrige måned foreskrev han medisiner verdt 1000 rupier.
Jeg måtte låne penger av Mukund.
Jeg betaler ham tilbake.
Og ikke lån av ham, er du snill.
Spør meg.
Han er veldig slu.
Hver gang han låner deg penger, ringer han meg
og spør om guruen kan opptre.
Hva svarte du?
Hva kan jeg si?
Jeg sa at du ikke er i form for tiden og ikke holder konserter.
Jeg kunne gjort det.
Det er ikke nødvendig.
Du har det så vondt etterpå.
Bare i går skjedde det på nytt i Jharkhand.
To personer drept fordi de angivelig var kvegtyver.
Ser du et mønster
i hvordan disse drapene eller lynsjingene utføres?
Eller var det separate hendelser?
Fame India har nådd gledens by: Kolkata!
Tusenvis har møtt opp med håp i hjertet og drømmer i øynene
på jakt etter gullbilletter. La oss se hvem som har imponert dommerne.
Akkurat da dommerne hadde mistet alt håp…
Nei.
…kom en nervøs og sjenert jente inn.
-Hei. -Hallo.
Hva heter du?
Jeg heter Shaswati Bose og er fra Jhargram.
Ja vel. Og hva skal du synge for oss?
Jeg vil prøve meg på Ustad Abdul Rashid Khans sang
"Aaye Aaye Sajana Mere."
Lykke til! Sett i gang.
Greit. Det er nok.
Shaswati, det du nettopp sang…
Hva var det?
Hvordan det? Var det ikke bra?
Nei, det var ikke bra.
Det var kjempebra! Det var fantastisk!
Enig. Du har en fenomenal stemme!
Vi sees i Mumbai. Gratulerer!
Kom hit!
-Takk. -Sees i Mumbai.
Jeg er så glad.
Vår drøm om å se henne synge i dette programmet
ble oppfylt i dag. Jeg er så glad.
Skru opp monitorlyden.
Gi meg mer tanpura i monitoren.
TAKK, SUDARSHAN KALAMANCH FOR MULIGHETEN.
FØLER MEG TAKKNEMLIG OG BEÆRET.
TAKK TIL MANOJ RANE SOM DELTOK.
TAGG VENN MED RAMDAS GAEKWAD
MANOJ RANE MED SNEHA GODBOLE MED GAURI LIMAYE
DIWALI-MORGENER MED NYE STJERNER.
FØRSTE KONSERT I USA!
TAKK TIL RAJU BHAI FOR OPPTAK SVAR
SNEHA GODBOLE - KUNSTSENTER RAGA KAMOD
EN KOMMENDE STJERNE! GENIALT.
JEG ER FRA DUBAI DU HAR EN FLOTT STEMME!
LEGG UT FLERE SANGER.
Jeg vil absolutt begrense skrivingen og kommentarene
til musikk på dette tidspunktet.
Jeg tror det er vår manglende evne til
se på historien rasjonelt
og separere den fra det vi gjør.
Vi leter alltid etter en forklaring
på hvem vi er og plassen vår i den kulturelle sammenhengen.
GODT FORSØK
KJEDELIG
ENIG. HVA ER POENGET MED EN BANDISH UDØDELIGGJORT AV KHAN SAHEB
GJENGITT PÅ EN SÅ PLATT MÅTE?
JEG TVILER PÅ AT DU FORSTÅR DENNE MUSIKKEN
OG HVORDAN EN BANDISH
Ikke vikle deg inn i teknikaliteter.
Du kan øve i årevis
og mestre teknikken fullstendig,
men det leder deg ikke til sannheten.
Teknikk er bare et middel for å uttrykke ditt indre liv.
Teknikk kan læres.
Ikke sannhet.
Til det må du ha styrken
til å se innover med ubøyelig ærlighet.
Dette er ekstremt vanskelig.
Det er en livslang jakt.
Derfor kaller vi det askese.
Og til slutt, når du står overfor sannheten,
kreves stort mot for å konfrontere den.
For sannheten er ofte stygg.
Hvis ikke denne bevisstheten siver inn i musikken din…
Disse frasene kunne blitt sunget mye bedre.
Når en idé er fullstendig uttrykt, ikke strekk den mer.
Ellers høres det ut som du bare fyller tiden.
Arrangørene ødela også humøret mitt før forestillingen.
Nei, det er ikke arrangørene.
Du mangler perspektiv.
På enkelte steder ornamenterer du for mye.
Andre steder er det for flatt.
Det er veldig uorganisert.
Du starter med én musikalsk idé,
og hopper så til noe annet,
og så dukker en tredje tanke opp.
Det er veldig rotete.
Musikken har ikke noe liv i seg.
Det var samme problem forrige gang.
Legg mer omtanke i innsatsen.
Det ordner seg gradvis.
Hvor mange år skal du kaste bort slik?
Hvor mye lenger?
Vil du ende opp som faren din?
Faren din var min mest trofaste,
men også mest inkompetente elev.
Ingen sa til ham
at selv om du er sammen med talentfulle musikere
og utgir bøker om dem,
blir du ikke talentfull selv.
Helt til slutten
hadde han vrangforestillinger.
Men du er annerledes, ikke sant?
Du forstår det bedre.
Guruen kan ikke si det rett til deg.
Han er glad i deg.
Han avhenger av deg.
Men du…
Kan jeg sette meg?
Vær så god.
Ja?
Jeg vil donere disse båndene til senteret.
Virker de?
Ja, det gjør de.
-Hvem er på dem? -Maai.
-Maai? -Unnskyld, Maestra Sindhubai Jadhav.
Hvordan staver du Sindhubai?
S-I-N-D-H-U-B-A-I.
Hva sang hun?
Klassisk musikk.
Vant hun noen priser?
Ja, Sangeet Natak-akademiet i 1973.
Navnet hennes er ikke på listen, så prisen blir annerledes.
Jeg vil ikke ha penger, jeg vil bare donere dem.
Hvor mange bånd er det?
Rundt åtte.
Men det er ikke sang på dem.
Hva er det da?
Det er foredragene hennes om musikk fra 1972.
Legg igjen et bånd her.
Jeg må spørre om vi kan ta imot dem.
Dette er uvurderlig materiell.
Ingen har hatt tilgang til det før.
Jeg skjønner.
Er du samler?
Nei, noen ga disse båndene til faren min.
Ja vel.
Jeg skal gi deg et skjema du må fylle ut.
Du må komme tilbake og merke dem.
Jeg har allerede merket dem perfekt.
Ja vel.
Blir de sendt til biblioteket?
Ja. Når de blir godkjent,
blir de lagt i det fysiske biblioteket og digitale arkivet.
Hvor mange kopier har du?
Dette er den eneste.
Ta bort dette, Laxmitai.
Velkommen tilbake til Fame India, andre sesong!
Vår neste finalist fra de 12 beste er Shaswati Bose fra Jhargram.
Hun imponerte dommerne og sikret seg en billett til Mumbai.
La oss se på ferden hennes så langt.
Musikk er alt for meg.
Jeg synger når jeg er trist, og når jeg er glad.
Jeg vil ha en karriere innen musikk, og jeg vil bli god.
Helt siden hun var barn, ville jeg at hun skulle lære å synge.
Jeg har alltid støttet henne, og vil fortsette med det.
Fame er en fantastisk plattform for meg.
Jeg har blitt møtt av så mye kjærlighet. Jeg er velsignet.
Jeg vet at denne plattformen vil oppfylle mine foreldres drømmer.
Jeg innbilte meg aldri at alt dette ville skje.
Vi tar fem minutter pause.
Vær så god og kom hit.
Hent en stol, Karan.
-Hvordan går det? -Bra, med deg?
Bare bra.
Beklager at du måtte vente.
Det går fint.
-Vil du ha te eller kaffe? -Nei takk.
Så…
Har Karan fortalt deg noe?
Bare at du ville snakke med meg.
Faktisk har han fått tilbud om å bli med i et band.
Men han takker bare ja hvis du sier det er greit.
Så han ønsker din tillatelse.
Hvilket band?
Hva er det?
Et college-band.
Sisteårselevene danner et fusion-band.
De har bedt meg være den klassiske vokalisten.
Ja vel. Er det til et album?
Nei, for college-festivaler
som Malhar eller Mood Indigo.
Senere er det universitetets ungdomsfestival.
Jeg skjønner.
Jeg sa han må ta imot.
Det gir ham sceneerfaring og oppmerksomhet.
Men han sier han bare gjør det om du gir klarsignal.
Er det mest vestlig, eller klassisk også?
Det er en blanding.
De har en engelsk sanger, og jeg gjør det klassiske.
Jeg skjønner.
Bare la ham gjøre det.
Men da trenger han ikke å komme tilbake hit.
Hvorfor ikke?
Hva skal han gjøre her?
Han vil kaste bort tiden.
Han synger godt nok til et band.
Han synger rette toner og har litt opplæring. Det er nok.
Er du sint?
Nei, ærlig. Han kan synge fusion, men bør ikke komme tilbake til klassisk.
Han sverter både skolens og mitt navn.
Hvorfor sier du det?
Han er fremdeles milevis unna å kunne synge Khayal.
Hvis han begynner med dette, oppnår han det aldri.
Så hvorfor kaste bort tid og penger? Det er alt.
Du misforstår saken.
Men du bør også forstå
at du vil at han skal løpe før han kan gå.
Så ikke spør meg.
Blir du lei deg, Karan?
Jeg gikk kanskje over streken.
Hvorfor er du nervøs?
Mater faren hans oss? Vi har betalt for ham.
Han underviser deg ikke gratis.
Og han tror han kan si nei?
Vi går og klager på ham til rektor.
Jeg skal ordne opp.
Du skal bli med i bandet og lære musikk.
Ingen grunn til å bli nervøs.
Ikke gråt som et barn.
Hallo, mamma? Hører du meg?
Jeg hører deg.
Hvordan går det?
Bare bra.
Beklager, det glemte jeg.
Ja, si til Viju at jeg tar meg av det.
Jeg sender dem neste måned.
Ja.
Jeg lurte på om jeg skulle komme på besøk et par dager?
Ja.
Jeg prøver å komme neste måned.
Selvsagt.
Nei, hvis du vil snakke om det, kommer jeg ikke.
Bare fire år til.
Så snart jeg blir 40
kan vi begynne å se etter en kone.
Skilte, enker, hva som helst.
Jeg mener det.
Hva?
Forbindelsen brytes.
Hallo?
Greit, ha det.
Kan jeg slå én ball?
Raja.
Kast en ball til ham.
Herlig ball!
I dag er det 35-årsdagen for Maais død.
Og hvis jeg ikke synger bra i dag,
frykter jeg hun vil vise seg foran meg…
…og kjefte på meg
rett foran alle dere.
Jeg skal gjøre mitt beste for å synge.
Bare gi meg litt tid…
…til å varme opp halsen.
Og så får vi håpe at stemmen samarbeider.
Ja, vi sitter inne.
Beklager at jeg er sen.
Har dere ventet lenge?
Det går bra.
-Hallo, jeg er Rajan Joshi. -Sharad.
Vær så god og sitt.
Hva er dette? Hvor er glasset hans?
Jeg drikker ikke.
Ta et. Jeg ser bare gammel ut.
Ikke vær beskjeden.
Han er sanger, det er grunnen.
-Pent! Klassisk? -Ja.
Én whisky og litt vann.
Og til deg?
-Gjenta? -Gjenta.
-Og til deg? -Ingenting, takk.
Ta noe. Kanskje en brus?
Ja vel, vann med fersk lime. Lunkent.
-Er du en Mumbai-fyr? -Ja.
Han er stor fan av arbeidet ditt.
Han har lest alle anmeldelsene dine i Sancharika.
Derfor hatet alle musikerne i Mumbai meg.
Jeg kritiserte dem alle.
Jeg liker skrivingen din veldig godt.
Takk.
Selv fra USA har du gjort så mye research om historien bak vår musikk.
Det er så inspirerende.
-Flott. -Takk.
Det er godt å høre at den yngre generasjonen
fremdeles er interessert i dette.
Det er enkelt nå, med nettsider og Internett.
Det når alle umiddelbart.
Jeg har ærlig talt så mye materiale
at jeg lett kan fortsette å skrive de neste ti årene.
-Jøss. -Og det er bare fra Park City.
Mumbai-samlingen min er en annen historie.
Spør Kishore hva de pleide å kalle meg.
-De pleide å kalle ham "musikktyv". -Hva?
Han fikk tak i sjeldne opptak og bøker fra Gud vet hvor.
Faiyaz Khan, Imrat Hussain, Kesarbai. Han hadde alt.
Jøss.
Faktisk er det derfor jeg ikke inviterte dere hjem.
Så mange har stjålet fra meg at jeg har mistet tellingen.
Hva mener du?
Hvis jeg gikk på kjøkkenet, knabbet folk ting.
Jeg snakker om store, berømte artister.
Sjalu jævler alle sammen.
Se på Kishore. Han har jaktet på meg i så mange år.
Men på en ærlig måte.
Han vil ha det gratis.
Folk har tilbudt meg millioner av rupier.
Jeg sa: "Om du så kjøper tre hus i Colaba til meg,
er det noe stoff jeg aldri gir fra meg."
Uansett, fortell hva du ønsker.
Som jeg sa på telefonen, vil jeg ha opptak…
Av Shantidevi?
Ja. Svært få har hørt henne.
Jeg vil gi ut en CD.
Greit, jeg skal se hva jeg har.
Tusen takk.
Nylig kontaktet noen Sharma
fra All India Radio angående Shantidevis bånd.
Og?
Han sa: "Vi har ikke musikk av horer."
Hva?
Det stemmer at hun var prostituert. Alle vet det.
-Hva er det du sier? -Ja.
Det finnes til og med bilder av henne i bikini.
Jeg snakker om 40-årene, før hun ble berømt.
Hun hadde posert for et ukeblad.
Du tuller, ikke sant?
Nei.
Senere var hun elskerinnen til en forretningsmann fra Gujarati.
Han ga henne penger til å lære seg musikk.
Derfor la hun "Devi" til navnet sitt senere.
For å gi seg selv en viss renhet.
-Vil du fremdeles ha opptakene? -Selvsagt.
-Har du opptak av Maai? -Maai?
Sindhubai.
Jeg har muligens noen.
Har du?
Men det finnes ingen opptak av henne.
Fordi hun nektet å opptre offentlig.
-Det var ikke slik… -Glem det, la det være.
Jeg sier ikke mer, du kan være en av hennes tilhengere.
-Nei, han er en Alwar… -Fortsett, er du snill.
La det være.
Nei, fortsett.
Jeg trodde aldri på historien om at hun ikke ville opptre.
At hun var fullstendig fortapt i transelignende øving og alt det.
Finnes det noen artister som ikke er interesserte i å opptre?
-Men hun var annerledes. -Ja, litt for "annerledes".
Hun var klin gal.
-La oss bare snakke om… -Vent. Hva prøver du å si?
Vi dropper det.
Nei, jeg vil høre dette.
Jeg hørte henne synge hjemme hos henne.
Hørte du Maai?
For cirka 30 år siden, da jeg var på din alder.
Men hvordan?
Ikke spør.
Jeg har utrettet mye slikt i livet.
Hun var en enestående sanger,
men som menneske var hun svært krenkende.
De fæle tingene hun sa…
"Mughalene kom og forurenset musikken vår."
"Jeg synger ikke verker av muslimer", og Gud vet hva.
Hun ødela til og med sin egen datters karriere.
Men hun var mentor for så mange berømte musikere.
Nevn én.
Satish Raichand?
Han var kjent før han kom til Maai.
Han ble opplært av Khan Saheb.
Devendra Bhise?
Jeg liker ham ikke i det hele tatt. Enormt oppskrytt.
-La det være, Sharad. -Nei, dette er interessant.
Maestro Vinayak Pradhan?
Han var også Maais elev.
-Han fra Dadar? -Ja.
Enda en fabrikkert historie.
"Han er ikke interessert i konserter, han er lærer
og vil bare overlevere Alwar-arven", og så videre.
Sannheten er at han ikke tålte presset på scenen.
Vær så snill. Det er guruen hans.
Beklager.
Det visste jeg ikke.
-Vi avslutter dette nå. -Ja takk.
Men vet du hva, Kishore?
Disse ungdommene må vite hvordan de skiller fakta fra fiksjon.
Tiden er omme da folk kunne skape noen om til halvguder.
Derfor ble så mange utnyttet på dette området.
Så fortsett. Hvorfor holder du igjen?
Hør her.
Fansen elsker en god historie.
Maais elever skildret henne som et mytologisk vesen.
"Maai sang med null blodtrykk."
Hva i helvete er null blodtrykk?
"Maai kunne 23 av Khan Sahebs hemmelige ragaer."
Hvem telte om det var 22 eller 23?
Jeg hørte noen tok opp noen av foredragene hennes i all hemmelighet.
Jeg har ikke hørt dem ennå,
men jeg tror nok…
…det bare er pretensiøst, selvgodt elite-pisspreik.
Kom og sett deg.
-Vi du ha te? -Ja.
Ikke ta imot konserter langt borte mer.
Reisen i går var så utmattende for deg.
Hva annet kan jeg gjøre?
Jeg må ta imot alt jeg får.
Får jeg månedlig pensjon?
Eller har du en million rupier du vil gi meg?
Mangler du noe?
Hvorfor gjør du dette i din alder?
På toppen av det hele
betaler ikke de jævla arrangørene i tide heller.
Husker du æresbevisningsseremonien i Satara?
De har ikke gitt meg prisen ennå.
De ga meg en stor, falsk sjekk.
Sendte aldri den ekte.
Jeg skal snakke med dem.
Så holdt Gokhale-familien huskonsert.
De nevnte ikke penger engang.
Ga meg bare en kopp te og tørre kjeks.
Be dem i det minste refundere reiseutgiftene.
Ga de deg ikke taxipenger?
Guru?
Ta denne.
Og nå denne.
De høye byggene nå.
ALWAR-ARVEN
Skal vi begynne?
Ja. Et øyeblikk, takk.
Fortell oss om Anhad Sounds.
Anhad Sounds er et nyetablert selskap.
Vårt mål er å fremme nordindisk klassisk musikk.
Sørge for at den når et stort publikum.
Alwar-arven er vårt første tilbud til musikkelskere.
Denne samlingen inneholder 300 sjeldne komposisjoner
fra Alwar-tradisjonen.
Vi var redde for at den 200 år gamle Alwar-arven
skulle gå tapt med tiden.
Så vi mente det var viktig å dokumentere dette.
Prosjektet er kulmineringen av nesten fire års research.
Maestroene Vilas Bhat, Manoharbhau Mane, Archana Bhave
og mange andre veteraner har bidratt til dette prosjektet.
Hvordan kan lyttere få tilgang til denne samlingen?
Hele samlingen er tilgjengelig på en minnepinne.
Den kan kjøpes på Anhad Sounds' nettside.
Hvilke andre planer har selskapet?
Vi skal gi ut flere samlinger
som vi jobber med for øyeblikket.
Vi har også planer om å utgi musikkbøker, tilby musikktimer på nett…
Vi har mange ideer. Vi får se hva det blir ut av dem.
Greit.
-Ferdig? -Ja takk.
Vi har te, kaffe og snacks,
bare forsyn dere.
Greit, takk.
Tekst: Gry Viola Impelluso