Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ЗАСНОВАНО НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ
Будь ласка.
Станьте в чергу. Риби вистачить на всіх.
-Мусиш спочатку обслужити мене. -Ні, я перша пришла.
Еко, обслуговуй мене. Я ж далеко живу.
Я знаю, хто була тут перша, а хто остання.
Гаразд, зробимо так: хто стане в чергу, отримає додаткову рибу.
Так.
Скільки вам?
Вісімнадцять тисяч?
Сьогодні добре вторгували.
Ось, візьми цю тисячу. Купи собі щось.
-Тату! -Бери!
Залиш! Тобі вона потрібна більше.
Моя ти мала мамо.
Без тебе діла не було б.
Дякую тобі.
Ходімо додому.
Мамо.
Пробач.
Води.
Тату, що за погляд?
Бо риба чудова.
Дуже смачно.
Знаєш, чому я назвав тебе Екою?
Так, тату.
То чому в тебе це ім'я?
Бо так звали твою маму.
Дивлячись на тебе, я бачу мою маму.
Ти дуже на неї схожа.
Ти навіть рибу готуєш так само, як моя мама.
Тату!
Якщо не я про тебе подбаю,
то хто?
Я хочу, аби ти знала: наша тяжка праця
не марна.
Люди все бачать.
Спитай, хто тут три найкращі рибалки — згадають мене.
А як згадають мене, згадають і тебе теж.
Ти чудово працюєш.
Так і продовжуй.
Авжеж, тату.
Тату, можна дещо спитати?
Еге ж.
Ти ж дуже любив свою маму?
Так, звичайно.
Я дуже любив мою маму.
А мою маму ти кохаєш?
Ти ще замолода, щоб зрозуміти.
Як подорослішаєш,
то зрозумієш.
Поговоримо, коли будеш дорослою. Чуєш?
Не переймайся.
Їж!
Моя ти мала мамо.
Тату. Немає за що.
Добре попрацювала.
Чудово.
Дай-но відро.
Давай сюди.
Тату.
Я не хочу ніколи від тебе йти.
З тобою такого не станеться.
Не нікому не будеш рабою.
Вчителька чекає на рибу. Поквапся.
Хутчіш, не запізнись.
Еко.
Еко!
Вчителько.
Я тебе кликала.
Я принесла вам рибу.
Ця риба надто мала.
Така, як і завжди.
Ти знущаєшся? Ця риба мала.
Я завжди купувала в Соломона. Він би зрозумів.
Надто мала. Подивись.
Сюди.
Обережніше.
Що, вчительки не було?
Була.
Тоді чого так довго?
Тату, я бачила, як діти співають шкільних пісень. І вподобала.
Скільки нам винна мати Кікі?
Шість з половиною тисяч, тату.
Іди-но, поклич дядька Лукаса.
Скажи, щоб поквапився. Треба отримати той борг.
Зрозуміла?
Не барися.
Чуєш мене?
Вчора я відвідала Барбару.
Мабуть, вона скоро помре.
-Ти серйозно? -Дуже серйозно.
Смерть вже кличе її на ім'я.
Скоро вона нас залишить.
І помре разом з усією тою освітою?
Ти так кажеш, ніби освіта щось значить.
Жодної користі від неї.
Тільки руйнує сім'ї.
До школи йдуть лише дурні та ледачі. Марнування часу та грошей.
Всі, кого я знаю з нашого села, що наважилися на освіту, у злиднях.
Лізо! Ти певна?
Я б тобі брехала?
Гаразд.
Порахуймо. Пітер-ледар і досі живе у батьків
Грошей не має.
А ще Джо. Те ж саме.
Дурепа Барбара теж схотіла до них приєднатись.
За Барбару в мене серце розривається.
Дуже сумно.
Вже мовчу про Ріту.
Пішла до школи навчатися, натомість завагітніла.
Точно! Ріта!
Ох, та Ріта!
Мамо, я ненавиджу школу.
Краще тут з рибою порпатися, ніж ходити в школу.
Чи виходити заміж, як Ріта.
Розумні думки, Андонг.
Ти розумна дівчинка.
Куплю тобі гарі, аби мала з чим їсти рибу.
Мамо.
Мамо!
Тату!
Мамо.
Мамо! Тату!
Мамо.
Тату! Мамо.
Мамо.
Та…
Тату!
СОЛОМОН
Соло…
як ти знайшов це прекрасне місце?
Я ж рибалка!
Тут мій тато освідчився моїй мамі.
Подобається?
Так, тут так гарно.
То…
що сьогодні робитимемо?
Ти мені подобаєшся.
Настільки сильно,
без калькулятора не врахувати.
Соло.
Ти мені подобаєшся так,
що й калькулятора замало.
Слухай…
Без хорошої жінки хорошу сім'ю не створиш.
Ти — єдина жінка, котру я кохаю.
Щоразу, як я дивлюся у твої очі,
моє серце тане.
Ти мені до вподоби.
Хочу тебе за дружину.
Стань мені жінкою, з нас вийде файна сім'я.
Я завжди мріяла, щоб мене
називали твоєю дружиною.
Я вийду за тебе.
-Це означає «так»? -Так!
Ось чому в мене від тебе тане серце.
Дякую за ці гарні черевики. Вони мені дуже сподобались.
Все для тебе, моя кохана.
МАЛАЛА
ДИКТАНТ — РОБОТА НАД ПОМИЛКАМИ
Вчителько.
Що ти тут робиш?
Що це?
Покажи.
Що вона каже?
«Одна дитина,
одна вчителька,
одна книжка,
та одна ручка здатні змінити світ».
«Якщо один чоловік може зруйнувати світ,
чому одна дівчина не може…
його змінити?»
Як її звати?
Її звати Малала.
-Еко! -Тату.
Що робиш?
Ось що вбило твою маму.
Ти поїла?
Добре.
Допоможи роззутися.
Я відклав трохи грошей.
Куплю тобі нову пательню. Гаразд?
Буде на чому добре засмажити рибу.
Твій батько пішов у гості до друга.
-Еко, ти дуже хороша дівчинка. -Так, дядьку.
Тобою всі пишаються.
Дякую, дядьку.
Якби бодай один з моїх трьох хлопців так само старався,
я був би дуже щасливий.
Твого батька тут дуже поважають,
і це завдяки тобі.
Ти не повинна змінюватися.
Піду працювати.
Еко…
ти колись замислювалась, чому всі ті грамотні діти бідні?
Бо ледачі.
Розумієш? Вони страшенно ледачі.
Жінкам освіта ні до чого.
От запитай-но себе,
чи було хоч раз, щоб хтось з тих грамотіїв
купив у тебе рибу не торгуючись, без намагань отримати її мало не задурно?
Злидні. Іноді ми їх годуємо.
Так, годуємо.
Залишайся такою, як є. Ми тебе такою й любимо.
Не змінюйся.
Не дай себе ошукати з тією освітою. Жінкам вона на біду.
Розумієш?
Піду працювати.
Еко.
Андонг.
Як справи?
Все добре.
Еко.
Вчора повернувся мій дядько.
Каже, з понеділка я йду до школи.
Я не хочу ходити в школу. Будь ласка, підкажи для нього відмовку.
Ненавиджу школу.
Андонг, вибач, мушу йти. Поговоримо якось іншим разом.
Чому так пізно встала?
Вчора було забагато роботи?
Просто проспала.
Я полагодив двигун.
Новий стартер працює як треба.
Еко.
Еко!
Ти в нормі?
-Що ви сказали? -Де твій батько?
Еко!
Де твій батько?
Прошу, давай рибу, мушу йти.
Мадам, як несила зачекати, то й будь ласка, йдіть.
Що ти сказала?
Кажу, як не можете зачекати, йдіть купувати деінде.
Я таки піду. Давай гроші.
Які гроші?
Хіба я не заплатила? Решту давай.
Мадам, прошу, не починайте.
Ви не давали грошей, і ви мене не надурите.
-Що? -Еко!
-Мадам, прошу, не сердьтесь. -Якби не ви, я б вже пішла.
-Я вас обслужу. Вона забула. -Тільки заради вас.
-Не сердьтесь. -Я чую.
Вона купила риби на 3 000.
Дала тобі 5 000. Віддай решту.
То в неї й решта є.
Будь ласка, не сердьтесь. Зрозумійте.
Вас вже обслужили?
Обслужи мене!
Лукасе.
Сулє.
Вітаю.
Мустафо. Як ти?
У чому справа?
Поверни гроші.
Це що, жарт? Хіба не знаєш, які зараз часи?
Лукасе, я сюди не жартувати прийшов.
Зараз не час повертати тобі борг.
Я давав тобі гроші саме в цей час.
Хай там як…
Я зможу розплатитися лише наступного місяця. Зараз нічим.
Лукасе, досить вже твоїх дурних жартів.
Хіба я сміюся?
Без жартів. Грошей немає. Наступного місяця.
Лукасе, ти брехун. Ти, Лукасе, брешеш.
Чи ми не бачимо, як ти щодня торгуєш на березі?
Ти що, здурів?
Насмілився сюди прийти, щоб мене ображати?
Я тобі заборгував?
-Тобі? -Лукасе, Мустафа правду каже.
Мене не обведеш, ти не Самюель Ето'о, а це не футбол.
Лукасе, якщо не повернеш мої гроші…
помреш.
Погрожуєш мені у мене вдома?
Сулє, слухай сюди…
Я заплющу очі…
й порахую до п'яти.
Якщо, коли я розплющу очі, ви не забаретесь, обіцяю…
хтось із вас помре.
Один.
Два.
Три.
Чотири.
П'ять.
Ні…
Сулє…
Що це? Жартів не розумієш?
Ти ж мені за брата. Давай все залагодимо, як чоловіки.
По-братерськи.
Що таке?
Брате мій, ти помреш, якщо не повернеш мої гроші.
Гаразд.
Вони в кишені.
У моїй кишені.
Давай все владнаємо, як поміж братами. Прошу.
Скільки там?
Чотири тисячі.
Чотири тисячі?
Ти мені винен 70 000.
Сулє, це все що маю. Будь ласка, дай мені трохи часу.
Це все, що є зараз.
Лукасе, мусиш розплатитися повністю.
Гаразд. Візьмеш дровами?
Що?
Тоді тобі не доведеться купувати дрова.
Обіцяю.
Ось вони.
Пий, поки гарячий.
Це допоможе від кашлю. Пий.
Пий.
Щось сталося?
Тебе щось непокоїть? Маєш стурбований вигляд.
Не варто хвилюватись через непорозуміння з тією жінкою.
Гаразд?
Ти була дуже зайнята.
Тому й переплутала.
З кожним може статися.
Зрозуміло? Не переймайся, пий.
Пий, коки не охолов.
Пий.
Я хочу ходити до школи.
Школа не для рибалок, таких як ми.
До того ж ти — жінка.
Це погана ідея.
Що скажуть односельці?
А що скажуть ті самі люди
коли я вивчуся та почну заробляти?
Багато грошей.
В цьому домі нікому більше не доведеться рибалити днями й ночами.
Наше життя назавжди зміниться.
Соло.
Сліпа людина не може вказати шлях.
Риболовля — для молодих.
Гаразд.
А що буде, коли ми постаріємо та вже не зможемо рибалити?
Господь благословив нас єдиною дитиною.
Дівчинкою.
Рибальство, ось на що нас насправді благословив Господь.
І ми цього не змінимо.
Я незгодна.
Мала мамо.
Кажеш, хочеш ходити до школи.
Якось ти мене спитала,
чи люблю я твою маму.
Хочеш взнати?
Хочеш?
Себе я ніколи не любив.
Всю любов та піклування, що я мав…
Я віддав їх твоїй матері.
Коли моя матір з братом, Лукасом,
спробували погано говорити про неї,
я вигнав власну матір з дому.
Ніхто не любить твою маму сильніше.
Я серйозно.
Навіть Бог.
І навіть ти.
Моя любов сильніша за твою.
Мабуть, у неї вселився диявол.
Вона почала казати мені божевільні речі.
Мій наречений…
погодився повернути всі гроші, що ти на мене витратив,
з відсотками.
Я все поверну.
Ні, ти не можеш таке казати.
Я нізащо не погоджуся.
Ти — моя жінка!
Спробуй зрозуміти
Прошу, відпусти мене.
То ось до чого доводить та освіта?
-Той чоловік тебе не кохає… -Будь ласка, припини!
Я що, дитина? Повчиш мене коханню?
Все це місце — в'язниця для розуму.
Не хочу, щоб дочка мучилась у цій божевільні.
Я радше помру…
ніж дам тобі повторити мамині помилки.
Цього не буде. Чуєш?
Ти мене чуєш?
Знову цьому не бувати.
Не бувати.
Еко.
Андонг.
Пробач мені.
Дякую. Ти теж пробач.
Де твоя мама?
Десь пішла.
Ти ж ніби не хотіла в школу?
Вчора приїхав мій дядько.
Та й зчинив з цього ґвалт.
З чого?
Коли мій батько загинув на риболовлі,
дядько пообіцяв послати мене у школу.
Він надсилав гроші, щоб платити за навчання, а мама їх витрачала.
Вчора, після сварки,
він купив мені два комплекти форми,
а цього ранку заплатив за навчання.
Як воно?
Що?
Навчання.
Воно нудне.
Я й гадки не мала, про що та вчителька торочить.
Одиницю поділити на два.
Я була на уроці, а думала про нас.
Про нашу свободу, наші розваги на березі.
Які дільники числа шість?
Хтось знає відповідь?
Хоч хтось?
ДІЛЬНИКИ
-Кажіть: «Один». -Один.
Дільники шістки, я почала з одиниці.
Що далі?
-Два. -Два.
-Три. -Три.
-Шість. -Шість.
Отже, дільниками числа шість є…
Один, два, три, шість.
Тож ми вивчили дільники числа шість.
А зараз…
ТРИКУТНИКИ
Ось. Тримай три сотні, купи собі щось.
-Тату, дякую. -Еге ж.
-Іди додому та приготуй щось. Я голодний. -Я вже приготувала.
-А що з одягом? -Теж вже випрала.
Тоді йди додому та відпочивай. Ти заслужила.
Іди додому, відпочинь.
ЩО ТАКЕ ІСТОРІЯ
Якщо один хлопчик розчистить один гектар землі за дві години,
скільки хвилин знадобиться чотирьом хлопчикам на розчищення такої ж ділянки?
АРИФМЕТИКА
Якщо один хлопчик розчистить один гектар землі за дві години,
скільки хвилин знадобиться чотирьом хлопчикам на розчищення такої ж ділянки?
-Дві години на один гектар землі… -Тридцять хвилин!
Хто це сказав?
Ека⁉
Зачекай! Еко!
Йди сюди. Заходь у клас.
Думала, ти вже про мене й забула.
Що не день, риби все менше. Впевнена, що тут на 2 000 франків?
Так.
Давай сюди.
Обережно.
Добре.
Все добре.
Гроші. Вибач.
Еко.
Хто навчив тебе арифметики?
-Ніхто. -Еко, не бреши мені.
Тільки не розказуй, що сама навчилась, поки віддавала решту покупцям.
Кажи правду.
Ви.
Я?
Як це?
Я щодня підглядаю у вікно, щоб вчитися.
І так ти навчилася арифметики?
Гаразд.
Якщо дівчинка за годину миє 50 тарілок,
скільки часу треба трьом дівчатам, щоб помити стільки ж тарілок?
Двадцять хвилин.
На одній лінії стоять четверо.
Джон стоїть за три метри позаду Лаури
та за два метри перед Пітером.
Пол — на чотири метри перед Лаурою.
Яка відстань між Пітером та Лаурою?
Дев'ять метрів.
Батько знає?
Ясно. Бувай.
-Послухай-но, брате. -Га?
Мені потрібна допомога.
Мушу повернути ті гроші, поки не пізно.
Лукасе! Шістдесят шість тисяч.
Якби я мав такі гроші, Ека вже мала б нову комору.
Та в мене їх немає.
Ви батько Еки.
-Вчителько Бібі. -Так.
-Що ви тут робите? -Добридень.
Мушу питати дозволу?
Аж ніяк.
Бо такі як ви без причини не приходять.
Я прийшла, аби ми з вами поговорили.
Тільки ми двоє.
Як маєте, що сказати, кажіть йому тут.
Я не з вами розмовляю, перепрошую.
Вчителько Бібі, як є що мені сказати, просто кажіть тут.
Сідайте, щоб ми могли вас пригостити.
-Сідайте. -Ні, я постою. Дякую.
Насправді я прийшла, щоб ми з вами могли
серйозно поговорити про вашу дочку.
-Мою Еку? -Так.
В моїй сім'ї, ми не шахраюємо.
Вам ми продаємо таку ж рибу, що й всім іншим.
Все в порядку.
Насправді навіть краще. Так.
Хвала Господу. Випийте пальмового вина.
Ні, не треба. Дякую.
Ека, містере Соломоне,
ця дівчинка може стати наступною знаменитістю цього села.
Коли я вела уроки,
я й гадки не мала, що Ека підглядає у щілину.
-Моя Ека приходила до школи? -Так.
-Моя Ека. -Так.
Гарна новина в тому, що я поставила їй кілька дуже складних питань,
а вона на них відповіла.
Містере Соломоне,
щоб бути певною, я поставила додаткові питання,
і вона відповіла на всі.
Ваша дочка…
для вашої сім'я вона — дар Божий.
Ви що, збожеволіли?
Я не жартую. Я говорю серйозно.
Вам треба записати її до школи.
Навчання могло б відкрити для неї багато можливостей.
Містере Соломоне…
Брате мій.
Ну чому біда завжди обирає твій дім?
Знов і знов. Спочатку Барбара,
тепер Ека.
Чому?
Моя дочка ходила до школи?
Моя Ека?
-Містере Соломоне… -Гей!
-Що таке?
Тільки й балачок, що про навчання.
Якби з навчання була користь, ви б так не вдяглися.
Що той Піноккіо! Маячня. Сядьте вже!
Брате!
Тату!
Схотілося бути, як матір?
-Ні. -Уперта дуже?
-НІ! -Лягай он туди!
Лягай, сказано!
Лягай!
Матінко…
Ні, тату, прошу.
-Будеш до школи ходити? -Ні, тату!
-Ще підеш? -Ніколи.
-Не чую! -Більше ніколи!
-Будеш ще до школи швендяти? -Ніколи! Обіцяю!
-Не чую тебе! -Обіцяю, таточку!
-Чула мене? -Так, тату!
Соло, ти — міцний чоловік.
Сильний чоловік.
Соло, ти сильна людина.
Бібі!
Вчителько Бібі!
Містере Соломоне.
Застерігаю вас: тримайтеся подалі від Еки.
Ідіть зі своїм божевіллям деінде.
Ви мене чуєте?
Чуєте?
Не пхайте його до голови моєї доньки.
Я люблю її такою, як вона є.
Більше не попереджатиму.
Мені це геть не до душі.
Глянь-но на спину.
Ти стаєш упертою. Це мені не до душі.
Не до душі.
Дуже болить, мала мамо?
Дуже болить?
Мені шкода.
Мені дуже шкода, мала мамо.
Чуєш?
Шкода.
Як порибалив?
Добре.
Сьогодні ти без Еки.
Ека мене дуже розізлила, то я її побив.
Сильно побив.
Я там був. Ти вчинив як треба.
Я те ж саме роблю, як сини надто вперті.
Якір кидай з іншого борту каное.
-Лукасе. -Так?
Коли згадую, як зі мною обійшлася Барбара…
а тепер Ека намагається вчинити так само, мені це не до душі.
Не до душі.
Я й не знав, що і досі такий злий.
Не переживай так.
Послухай.
Маєш змусити її ходити навшпиньки.
Не дай їй стати такою, як твоя дружина, Барбара.
На твоєму місці, я б і могилу сплюндрував.
Провчи її як слід.
Вітаю. З поверненням.
Дякую.
Як вправляєтеся зі школою?
Поки вас не було, все було добре, сер.
Добре.
Мадам Бі.
Вам відомо,
що відкриття цієї школи коштувало неймовірних зусиль.
Дістати згоду цих рибалок на заснування тут школи,
для мене то була пекельна битва.
Ми зробимо все можливе, щоб з ними не посваритися.
Гаразд?
Звичайно, сер. Так і буде.
Мене поінформували, що дівчинка на ім'я Ека
відвідувала уроки без дозволу батька…
-Я можу поясн… -Я не закінчив.
Ми не дамо цим людям будь-яких
приводів до конфронтації.
Жодна дитина не увійде до цього приміщення
без згоди батьків.
Це зрозуміло, мадам Бі?
Я віддав цю посаду вам не тому, що ваші
досягнення були якимись видатними у порівнянні з іншими,
а тому, що у вас є твердість.
Будь ласка. Прошу вас,
не змушуйте мене передумати.
Все ясно?
-Дуже ясно, сер. -Добре.
Ви щось хотіли сказати?
Нічого, сер.
Я так і думав.
Як справи у дітей? Вони будуть готові до іспитів?
Я роблю все, що у моїх силах.
Можете продовжувати урок.
Якщо один хлопчик розчистить один гектар землі за дві години,
скільки хвилин знадобиться чотирьом хлопчикам на розчищення тієї ж ділянки?
Якщо один хлопчик розчистить один гектар землі за дві години,
скільки хвилин знадобиться чотирьом хлопчикам на розчищення тієї ж ділянки?
Тату, вітаю.
Прийняла ліки, що я зробив?
Так, тату.
Поїсти змогла приготувати?
Так, тату.
Все, що ти доручив, я виконала.
Навіть сітки полагодила.
Гадаю, завтра зможу з тобою рибалити.
Розігрій їжу, я зголоднів.
Їжа гаряча, тату.
Я знала, що ти ось-ось повернешся.
Та спочатку тобі треба помитися, поки подаватиму.
Тепла вода у ванній.
Гаразд.
Увійдіть.
Еко.
-Вчителько. -Що ти тут робиш?
Вчителько, будь ласка, я хочу вчитися.
Я не можу тебе вчити.
Допомогти в цій ситуації я не можу.
Нас не повинні бачити разом.
Мені дуже шкода, але не можу.
Кажуть, що ті, хто ходить у школу, можуть міняти сім'ю.
-Вчителько, будь ласка, допоможіть. - Підведись!
Не треба просити мене навколішки.
Я справді хочу тобі допомогти, Еко.
Але на це в мене немає влади.
Ти ж не хочеш, щоб я втратила роботу, правда?
Пане Мустафо.
-Агов. -Вітаю.
Ти приніс гроші моєму братові?
Пане Сулє, вітаю.
Ти приніс мої гроші?
Пане Сулє.
Ви — хороша людина.
Хороша людина, як і я.
Ось чому я до вас прийшов,
аби могли все розв'язати за один раз.
Лукасе.
Минуло вже багато днів, а моїх грошей досі немає.
-Саме так. -Ти мене за дурника маєш?
Ні.
-Я можу сказати хлопцям тебе відгамселити. -Так.
Думаю, пора вже дозволити Мустафі з тобою розібратися.
Точно.
Пане Сулє.
Я хочу дещо вам сказати.
Будь ласка, просто вислухайте.
Те, про що я говоритиму, воно краще за гроші.
Справді, Лукасе?
Ти таки маєш нас за дурників?
Але ми не дурники.
Клянуся.
Сулє, хлоп хоче продати нам дрова.
Ні, я не хочу продати вам дрова. Пане Сулє, послухайте.
У вас добре серце.
У вас добре серце. Як в Ісуса Христа.
Як в Ісуса Христа?
-Ти обізвав мене Ісусом Христом? -Ні-ні.
Я хотів сказати: у вас добре серце, як у пророка Магомета.
У вас обох серця, як у пророка Магомета.
Ось що я хотів сказати.
Гаразд.
Кажеш, у мене серце,
-як у пророка Магомета? -Так, це правда.
Добре серце, як у святого пророка Магомета.
Гаразд.
То що ж воно, що краще за гроші?
Агов! Стій, де стоїш.
Це приватна розмова, тільки поміж нами.
Дуже приватна, пане Сулє.
Ой Лукасе.
Вдала угода?
МНОЖЕННЯ
Хто вийде до дошки та покаже, як це розв'язати?
Є охочі?
То хтось вийде до дошки
та покаже розв'язання цієї простої задачі?
Ми це тижнями вивчали,
і саме це буде у вас на іспитах наступного тижня.
Хтось може вийти до дошки та показати розв'язання?
Ми це вчили кілька тижнів тому,
тож будь-хто з вас мусив би розв'язати це на дошці.
Ану всі — на коліна!
Проста задача.
Я вас цьому вчила, а ніхто не пам'ятає. Покажи руку!
Наступний…
Покажи руку.
Барбаро.
Ти рано.
-Як іспити? -Не зви мене Барбарою.
Називай мене Барбі.
Гаразд. Вибач.
Вдало написала?
Є що поїсти?
Є, але все холодне.
Хочеш, щоб прийшовши зі школи, я їла холодну їжу?
Дай-но закінчу зашивати штання. Потім розігрію тобі.
Не «штання».
«Штани».
Штання.
Штани.
Чому тобі так важко навчитися простих речей?
Кажуть, невігластво — родич божевілля.
Нізащо.
З нею цього не станеться…
Не з моєю донечкою.
Нісенітниця.
То хто тепер дурень?
Точно не я.
«Штання».
«Штання»!
Еко.
Що ти тут робиш, о цій порі?
Я ж казала: не можна, щоб нас бачили.
Так, вчителько.
То що тоді ти тут зараз робиш? Сама?
Ось.
Що там?
«Одна…
дитина,
одна вчителька,
одна…
книжка
та одна ручка
здатні змінити світ».
«Якщо один чоловік може
зруйнувати світ,
чому… не може…»
Дай-но гляну.
Рахуєш ти добре,
а от у читанні та письмі відстаєш.
Вчителько, прошу, навчіть мене.
Сказано ж: не можна, щоб…
Робитиму все, що забажаєте.
Ось так вона звучить.
Це…
Цю пам'ятаєш?
Гаразд, добре.
Як їх написати разом, вийде…
Ось так треба вимовляти.
Гаразд.
«Одна вчителька,
одна книжка
та одна ручка
здатні змінити…
світ».
-Добре. Продовжуй. -«Якщо один чоловік
може
зруйнувати світ,
чому одна дівчина не може
-його змінити?» -Чудово!
Дуже добре!
Так! Іди-но сюди!
Я така рада!
Ти прочитала!
Ходи-но.
Така рада.
Ти неймовірна. Така чудова.
«Якщо один чоловік може зруйнувати світ,
чому одна дівчина не може його змінити?»
Чим ти займалася?
-Я? -Так, ти.
Чим ти займалася?
Я… ліжко перестеляла.
Побіжу на збори, поки дощ не пішов.
Зрозуміла? Я повернуся.
Закінчила?
Перевірю, як відпочину. Гаразд?
-Вчителько. -Так?
Можна вас спитати?
Давай.
Ця дівчина.
Малала?
Малала Юсафзай — дівчина з Пакистану,
стала захисницею освіти для дівчат
ще замолоду.
За це терористичне угрупування Талібан
винесло їй смертний вирок.
Вона прославилась за зосередженість,
рішучість та бажання надати кожній дівчинці можливість здобути освіту.
Ця мрія не вмерла навіть
після того, я за її переконання в неї стріляли ті терористи.
Вона говорила:
«Коли весь світ мовчить,
навіть оди голос набуває сили».
Екстремісти бояться книжок та ручок.
Їх лякає сила освіти.
Вони бояться жінок.
Еко!
-Сюди. -Еко.
Еко!
Де Ека?
-Де Ека? -Що за маячня?
Еки тут немає.
Гадаєте, я сюди жартувати прийшов?
Де моя дочка?
Еки тут немає.
Бібі?
Бібі!
Де вона?
Я знаю, вона тут.
-Гляньмо в кімнаті. -В мою кімнату нікому не можна.
Агов!
Еко.
Її тут немає, Лукасе. Ходімо додому.
Немає.
Лупцюватиму, аж поки всю материну дурість не виб'ю.
Що ви зробили?
Що ви наробили!
Ви проявили неповагу до мене, піддали ризику весь заклад!
-Сер, ця дитина особлива. -То й, у біса, що?
Слухайте уважно.
Ми не ризикуватимемо школою, майбутнім інших дітей
заради однієї.
Ви мене чуєте?
Слухайте уважно. Повторю: не ризикуватимемо!
Я її навчала не в шко…
Кому, в біса, цікаво, де вчили?
Кого це обходить?
Як я розумію, вовтуження з тією маленькою рибалкою
для вас важливіше за інтереси цього закладу.
Досить з мене вашої непокори. Ось де вона вже.
Напишу на вас скаргу інспектору з початкової освіти. Ясно?
З якого приводу?
Вона — така ж дитина, як і інші. Зверталась до мене не раз і не два.
Вона має ті ж права на освіту, що й будь-яка інша дитина.
Послухайте.
На мене цей емоційний шантаж не діє. Зрозуміло вам?
Вам у цьому закладі більше не працювати. Годі вже.
Я використаю всі свої зв'язки,
аби вас прибрати, щоб урятувати цей заклад.
Безглуздя.
Лиходійка!
Як хочете, задійте всі зв'язки, що маєте.
А ви куди вирячилися? На дошку дивіться!
Нездари!
Дуже погано.
Просто жахливо. Наш імідж постраждає.
Результати нікуди не годяться.
З них слідує, що ми вкрай несерйозні.
Я зробила все, що могла.
Цього «всього» вочевидь недостатньо, мадам Бі.
Що й видно по їх результатах.
Дивіться.
Результати жахливі. Немає навіть 12-ти з 20-ти.
Нас просто не допустять до змагання у Баменді.
Я незадоволений. Я вами геть незадоволений.
Мені шкода, сер.
Це просто жахливо.
А це чиє?
П'ятнадцять з 20-ти?
Це добре.
Це дуже добре.
Чому казали, що здібних учнів нема?
Це хороший результат.
-Сер, це результат Діани. -Так.
Він дуже добрий, дає нам надію. Маєте з нею попрацювати.
Дуже добре. Попрацюйте з нею додатково.
-На жаль, не можна, сер. -Чому?
Бо це саме та дочка рибалки.
Це її результат з іспиту, що складали наші учні.
Але…
Але, сер, її ще можна прийняти.
Бі.
Я говорю незрозуміло, чи ви не здатні зрозуміти?
Правила є правила, ми їх не порушимо. Ясно?
Зробіть все, на що здатні, але підготуйте учня з наявних.
Все!
Ми поїдемо в Баменду!
Соло.
-Лукасе, ласкаво прошу. -Дякую.
То світло ще не полагодили?
Ні, не полагодили.
Не бачив тебе сьогодні на березі.
Вирішив залишитися вдома та пригледіти за Екою.
Замкнув її у кімнаті.
І довго будеш за нею наглядати?
Поки до неї не дійде.
Коли ж це станеться?
Лукасе.
Чому мені так не щастить?
Я не шукаю неприємностей,
але весь час щось трапляється.
Соло.
Здається, я знаю, як залагодити цю неприємність з Екою.
Прошу, розказуй.
Гадаю…
її треба віддати комусь, хто зможе краще її контролювати.
Кому це?
-Богові? -Ні.
Заміж.
Що ти таке кажеш?
Хочеш, щоб я видав Еку заміж?
Ні.
Я так не вчиню.
Подумай про це.
Подумай!
Мою Еку?
Нашу малу маму?
Видати її заміж у такому віці?
Це неможливо.
Як віддаси її заміж, то вже не доведеться за неї відповідати.
Не зазнаєш ганьби, як з покійною дружиною, Барбарою.
Про це подумай.
Я не хочу, щоб мою дитину ображали.
Залиш то на мене.
Я все владнаю. Довір це мені.
Послухай, Соло, мені подобається, як ти поводишся з Екою.
Ти — сильна людина.
Дуже сильна людина.
Наші покійні батьки дуже тобою пишалися б.
Ти молодець.
Мусиш бути сильним.
Вір мені.
Добридень, інспекторе, сер.
Добридень, містере Ананг.
Сподіваюсь, у вас та вашої родини все добре.
Дуже добре, сер.
Телефоную стосовно майбутнього заходу в Баменді.
Дати призначено,
ми з нетерпінням очікуємо представника від вас. Щонайшвидше.
Наступного тижня.
За дев'ять днів.
Всю увагу зосереджено на нових закладах, особливо — на вашому.
Мені це відомо, сер.
Управління…
подбає про транспорт,
житло, а також і харчування.
Дякую вам, сер.
Гарного дня, містере Ананг.
Вам також, сер. Дуже вам вдячний.
Хто то дзвонив?
Інспектор.
Все гаразд?
Минулого тижня на зборах я гарно й з гордістю розповідав про нашу школу.
Тепер вся увага буде прикута до нас,
особливо на цих змаганнях «Брейн-бокс» у Баменді.
Ти так говориш, ніби діти не готові.
Вони не готові.
Жоден з них.
І що тепер будеш робити?
Ти для себе склянку не взяла?
Гаразд, Абанг.
Почнімо з цього.
НСК (найменше спільне кратне).
Знаєш, що таке НСК?
НСК.
Що означає НСК?
Гаразд, спробуймо дещо інше.
Як щодо НСД (найбільший спільний дільник)?
Що таке НСД?
Що це значить?
Це акронім,
математичний акронім.
Не знаєш, що таке НСД?
Ти не знаєш, що таке НСК чи НСД?
Гаразд.
Спитаю дещо дуже просте.
Отже, назви-но…
дієприкметник минулого часу від «бачити».
Бачить.
Бачить…
це дієприкметник минулого часу?
Господи Ісусе!
Ти хоч ім'я своє написати вмієш?
У тебе стривожений вигляд.
Ті діти — нездари.
Найнездарніші нездари. Ось вони хто.
Ніхто й спробувати не зможе?
Жоден. Вони навіть не знають, що таке НСК.
Про ділення у стовпчик, чи скорочене, вже мовчу.
Питаєш дієприкметник минулого часу від «бачити», вони тобі:
«очі»!
«Очі»!
Аж настільки погано?
Дуже погано.
Мабуть, тобі краще
зателефонувати в Управління та сказати, що ви ще не готові.
Цього робити ніяк не можна.
Що робитимеш?
Не знаю. Я розгубився.
Милий…
Я знаю, ти людина з принципами,
та все ж, гадаю, тобі варто поміркувати, чи не слід згадати…
про ту дівчинку… Еку.
Здається, зараз вона — твій козир.
Аж не віриться, що ти сказала таку нісенітницю.
Школа повинна взяти участь у змаганнях «Брейн-бокс».
Так.
Саме тому він мені телефонував,
попри те, що цей захід і так є в плані
та я був на тих зборах минулого місяця.
Він хоче офіційно зафіксувати, що я не впорався.
Та цього не буде.
Маячня!
Знаєш, у чому проблема?
Ти негнучкий.
Так, брак гнучкості.
Хай там як, ти або використаєш малу Еку,
або ж зганьбишся, бо твою школу нікому представляти
на цьогорічних змаганнях.
Я йду на кухню.
Неймовірно!
Мадам Бі.
Сер, все гаразд?
Боюся, що ні, але…
-Не бажаєте зайти? -Ні.
Давайте… Ми можемо поговорити тут.
Перш за все, дозвольте…
Дозвольте щиро вибачитись за мою поведінку минулого разу.
Мені дуже шкода, то було…
Я тепер усвідомив ті почуття розчарування
та смуток педагога, що знаходить здібну дитину
й намагається щось зробити.
Сер?
Я зараз немов на перепутті,
мадам Бі.
Ми або переможемо,
або все втратимо.
Щось я не розумію.
Тільки поміж нами, будь ласка, скажіть,
що ви думаєте про ту дівчинку, Діану?
Ви можете…
за неї поручитися?
Насправді сер, вона дуже здібна.
Я з нею вивчила більше, ніж з іншими моїми учнями
Вона дуже швидко навчається.
Можу я вас попросити…
зв'язатись з її батьками й отримати від них дозвіл?
Ви…
Це можливо?
Я докладу всіх зусиль.
Дякую.
Дуже вам дякую.
Зрозумійте, що…
ми їдемо на ці змагання не просто, щоб взяти участь,
ми мусимо справити незабутнє враження.
Звісно, сер.
На добраніч.
Еко.
Тату.
Ми з моїм братом, Лукасом…
вирішили: ти підеш жити до альхаджі Сулє.
-Навіщо? -Станеш його дружиною.
Дружиною?
Чому?
Жінки виходять заміж. Ти вже жінка.
Ні, я дівчинка.
Якщо дівчинка така неслухняна, як ти, вона вже не дівчинка.
Пора тобі заміж.
Тату, будь ласка. Я більше ніколи не піду до вчительки Бібі.
Еко.
Тобі від цього буде лише краще.
Всім відомо: альхаджі Сулє багатий.
Він хороша людина й він добре про тебе дбатиме.
На цьому все.
Тату, будь ласка.
Я ще не готова народжувати. Я більше ніколи не буду неслухняною.
Не кидай мене. Я й близько не підійду до тієї школи.
-Брате, ходімо. -Тату!
Тату, прошу!
Тату, будь ласка, не кидай мене.
Відзавтра…
я не буду тобі татом.
Зрозумій це.
Тату, ані книжки до рук.
Богом клянуся, на вчительку Бібі й не гляну.
Тату, прошу!
Не роби цього зі мною, таточку!
Тату, не роби цього зі мною.
Що хочете?
Побачити містера Соломона.
Він на риболовлі.
Навіщо він вам?
Ека.
-Скільки ще вам повто… -Будь ласка.
Прошу вас.
Будь ласка, вислухайте.
Скоро будуть змагання, вона цілком здатна перемогти.
Ека не учениця.
Я знаю.
Важливо, що ми можемо її зареєструвати,
-тоді вона стане… -Ні.
Дзуськи. Ні.
Містере Лукасе.
У Еки є шанс виграти 150 тисяч франків,
а ще — можливість вчитися за кордоном.
Розумієте?
Ой, вчителько…
вчителько.
Що за дитячі казочки…
Навіщо віддавати 150 000 Еці, якщо можна залишити їх собі?
Ідіть звідси, не порушуйте мій спокій.
Вчителько Бібі, не залишайте мене тут!
-Еко! -Вони мене замкнули.
Це ти?
Так, це я.
Чому це ви її замкнути?
Стояти!
-Чому ви її замкнули? -Вас це не обходить.
Вас сюди не звали.
Містере Лукасе, це дикунство.
Вчителько Бібі, врятуйте мене!
Я не хочу заміж!
Ви не можете так вчинити! Їй же лише 12. Лукасе…
Агов!
Тут я головний.
Мене бояться та поважають.
Як скажу стрибати, стрибають.
Як накажу їсти сміття, їстимуть без роздумів, ясно?
Тож нічого приходити та вказувати, що маю робити.
Це не ваша справа. Йдіть звідси.
Один.
Два!
Лукасе, не можна віддавати її заміж!
Їй лише 12! Це неприпустимо!
Неприпустимо! Не можна віддавати Еку заміж!
Не можна цього робити! Це дикунство!
Це неприпустимо!
Спробуйте переступити цю лінію.
От спробуйте.
То що?
Гей!
Мадам Бі, скажіть, будь ласка, щось хороше.
ЇЇ тримають під замком, збираються видати заміж, сер.
Господи!
Скільки їй?
Дванадцять.
Господи Ісусе!
Як можна таке вчинити?
Невже це дикунство й досі існує?
Тут це — звичайне діло.
Більшість дівчат навіть вважають це нормальним.
В мене просто серце стискається, вони ж просто закопують талант у землю.
Невігластво,
кажуть, обходиться дорого.
І що тепер робити?
Гадки не маю, сер.
Будь ласка, можна мені води?
Так, звичайно.
Вчителько Бібі!
Що знову таке?
-Обшукай будинок. -Геть розум втратили?
Почую від вас ще хоч звук,
пошкодуєте!
Еки тут немає! Досить з мене цих грубощів.
Годі мені докучати!
Не випробовуйте моє терпіння!
Я сказала, Еки тут немає.
Я вам казала, Ека не тут. Тепер залиште мій дім.
Я сказала, залиште мій дім.
Бібі, моєму братові, Сулє, потрібна його наречена.
Лукасе,
ходімо, поки Ека далеко не втікла.
Якщо дізнаюся, що це ви допомогли Еці втікти,
закрию вашу школу.
Зрозуміли? Закрию школу.
Андонг.
-Привіт, дядьку. -Ти Еку не бачила?
Щойно її бачила, вона бігла до берега.
Гаразд.
Можеш мене перевезти на той бік?
П'ять сотень.
Гаразд, гайда.
Каное ще пусте.
А як додам ще 500?
Юначе! Як життя?
Нормально.
Не бачив Еку?
Еку?
Так, Еку. ЇЇ тут усі знають.
Соломонову дочку?
Переправилась.
Лукасе, я ж казав.
Треба переправлятися. Часу немає.
-Юначе! -Так?
Як тебе звати?
Кум Пітер
Знаєш мене?
Так, бро.
Добряче подумай.
Ека точно переправилася?
Чи ховається десь тут?
Вона переправилася, сер. З іншим човнярем.
З Джозефом.
Знаєш того човняра…
Як там його… Здається, Ефофа?
Так, великий бро.
Що з ним трапилося?
Ножем штрикнули.
А за що?
Великий бро, я не брешу, вона переправилась.
Переправилась.
Чому ти на мене так дивишся? Я не брешу.
Вона переправилась
Клянуся, якщо я брешу, нехай мою маму вдарить блискавка.
Лукасе.
Що ви робите?
-Що ви робите? -Роздягайся!
Роздягайся!
Якщо скажу, що я не збентежений, збрешу.
Я також, сер.
Ми багато втратимо, якщо не візьмемо участь.
Якщо пришлемо недолугого кандидата, з нас глузуватимуть, принижуватимуть.
Якщо займемо останнє місце,
три роки не зможемо брати участь у змаганнях, тож скажіть,
на яке диво нам сподіватись,
аби бути представленими хоча б середненько?
Про Еку вже не йдеться.
Вчора її видали заміж.
Що?
-Господи. -Нічого не вдієш, сер.
Тепер вона, як інші.
-Це так сумно. -Але є ще дві можливості.
Для першої потрібне диво.
Правда?
Яке саме?
Якось вмовити альхаджі Сулє на участь Еки.
Дійсно, з такого дива земля здригнулася б.
А друга?
Що, як відмовитись від участі?
Обирай.
Скоїти злочин,
сподіватися на диво, або…
втратити школу.
Сулє.
-Лукасе. -Доброго ранку.
Як справи?
-Чудово. А ви тут як? -У нас все дуже чудово.
Гаразд.
Сулє.
Як все пройшло?
Добре.
Лукасе.
Ека мене до нестями доводила.
Ти мені дав солодку дівчинку.
З нею я можу весь день. Без перерв.
Така солодка.
Смакує, як свіжий шоколадний ямс з пальмовою олією.
Хіба я тобі не казав? Я ж казав.
Я три дні з дому не виходив.
Таке солодке вино, не можу нікуди вийти.
-Нікуди не можу вийти. -Сулє.
-Ти мені таки догодив. Зараз повернусь. -Гаразд.
-Маю для тебе подарунок. -Гаразд. Почекаю.
Лукасе.
Тримай ось.
Це тобі.
Гей, Сулє, дякую.
-Гарно ти борг повернув. -Дякую.
Як ти мені щось гарне даєш, мушу віддячити.
Дякую тобі.
-Ти хороший брат. Іди, в мене тут справа. -Гаразд
Ти що тут робиш?
Тату.
Він щодня мене гвалтує.
Він — твій чоловік.
Тату, благаю тебе.
Пробач мені за все, чим я тебе образила.
Не зрікайся мене.
Тату, це ж я, Ека.
Твоя мала мама.
Чоловік знає, що ти тут?
Вертайся до свого чоловіка.
Чоловік тебе не вб'є. Чуєш?
Ти мене чуєш?
Повертайся!
Соломоне!
Соломоне, я тут.
Сулє.
Що цього разу? Що сталося?
Соломоне, ти думаєш, я дурний?
Соломоне, я вже казав вам обом, я не дурень.
Ніхто мене не перемудрить.
Тоді чому ти говориш, немов божевільний?
Ти мене обізвав божевільним?
Бо можу зараз показати, що таке справжнє божевілля.
Ти сюди завжди ходиш шукати дружину.
Ти за неї відповідальний, не я.
Сулє не дурний.
О, Лукасе!
Лукасе! Ось я.
Дам тобі обрати з двох можливостей.
Дві можливості.
Перша можливість:
ти зі своїм братом приводиш мою дружину.
Друга можливість:
поверни всі гроші, що ти в мене взяв.
Як ви двоє не зробите ні того, ні іншого, полетять голови.
Сулє, відійдімо.
Ходи.
Я ж казав, якщо будуть проблеми, скажи мені, я все владнаю.
-Навіщо ти вплутуєш мого брата? -Ні.
Іди. Я її приведу.
Ні.
Я на це не куплюся.
Без дружини я не піду.
Сулє, що відбувається? Я щось не розумію.
У чому справа?
-Нічого, він вже… -Нічого?
Ти сказав «нічого»?
130 тисяч тобі «нічого»?
Він був винен мені 64 000.
Потім позичив ще грошей,
а розплатився твоєю дочкою.
Клянуся.
Якщо я не побачу свої гроші, або свою красуню-дружину,
тут і зараз,
-Я цього чоловіка заріжу. -Саме так.
Лукасе.
Лукасе!
Ти мене одурив.
Моєю дочкою ти сплатив свій борг?
Лукасе!
Ти сплатив свій борг моєю дочкою?
Брате, йди додому. Я це владнаю.
Це нічого.
Нічого?
Дайте я його заріжу.
Андонг.
Що сталося?
Ека в телевізорі.
-Андонг, що таке? -Еку показують по телевізору.
Дядьку Соломоне!
Дядьку Соло!
-Дядьку Соло! -Андонг.
-Що сталося? -Ека.
Моя Ека?
Де вона?
-В телевізорі! -З нею все добре?
Яке число треба помножити на чотири,
щоб отримати 44?
Одинадцять.
Правильно.
Міс Діано, У січні Фред робить ситап два рази,
в лютому - чотири,
вісім разів у березні,
шістнадцять у квітні.
Якщо тенденція не зміниться,
скільки ситапів Фред робитиме у травні та червні разом?
Дев'яносто шість ситапів.
Тридцять два в травні та…
шістдесят чотири в червні.
Дуже правильно.
Дерику, скільки діб та годин у 200 годинах?
Вісім діб та вісім годин.
Правильно. Дуже добре.
Регіон.
Хиба.
Сімсот дев'яносто п'ять.
-1961 рік. -Правильно.
Хиба.
Сто вісімдесят градусів.
Істина.
А тепер надамо можливість кожному з кандидатів поставити питання
опоненту.
Якщо кандидат відповість на запитання опонента,
а опонент не зможе дати відповідь на запитання іншого кандидата,
той кандидат стане переможцем.
Отже, містере Дерику, останнє запитання міс Еці.
Істина, чи хиба. Плюшевих ведмедиків часто називають Тедді.
Це пов'язано з іменем Теодора «Тедді» Рузвельта,
який якось випустив на волю ведмежатко.
Істина.
Правильно.
Це правильно.
Міс Еко.
Запитання Дерику.
Міс Ека?
Наймолодшою жінкою-лауреатом…
премії за мир… мирної премії…
Наймолодша лауреатка Нобелівської премії миру, як її звати?
Містере Дерику?
Нічого?
Еко, яка відповідь?
Малала Юсафзай.
Так!
Здуріти можна!
Вона народилась у Пакистані.
Вона казала, що…
дівчатам слід здобувати освіту.
У 2012 їй стріляли в голову.
Але вона не померла.
Це дуже правильна відповідь, міс Еко. Отже, в нас є переможниця.
Міс Діана Ека.
Моя Анабель повинна піти в школу.
Так!
Мене звати Діана Ека.
Мені 12 років.
Я… Мене видали заміж, тому що…
тому що…
я хотіла ходити в школу.
Я знаю, що батько мене любить.
Там, звідки я родом, рибалки
не вірять у користь освіти для дівчат…
Навіть не віриться, що я зараз тут, що я — найкраща.
Так.
Найкраща.
Мене визнали найкращою студенткою, в такому закладі?
Дякую, «Бодіен-тех»!
Це велика честь.
І дякую фонду «Ннлом Ннам — допомога дітям»,
що повірили у мене.
БОДІЕН — ТЕХ ЛІДЕРИ СЕРЕД ЛІДЕРІВ
Більшість з вас знає мою історію.
Здолавши шлях від берега Менхуму аж до цього подіуму,
можу сказати,
що справжні мрії…
це не просто бажання та уявлення.
Вони горять, немов жар,
наповнюють кожен нерв,
у тілі, змушують діяти пристрасно та непохитно.
І Господь,
у своїй величі,
завжди пришле ту саму людину,
що готова горіти з нами,
аби наша мрія справдилась.
Дякую вам,
вчителько Бібі.
Ви були для мене світлом у царстві темряви.
Сьогоднішній успіх я присвячую вам.
І нехай ваша душа спочиває з миром.
Малала сказала, а я процитую:
«У цьому світі є дві сили,
одна —
сила меча,
інша — сила пера».
«Та існує третя сила,
сильніша від них обох».
«Сила жінок».
Вітаю, «Бодіен-тех», та поздоровляю вас всіх з випуском.
Дякую.
Дякую вам усім. Дякую.
Дякую. З випуском!
Побачимось на тому боці.
Переклад субтитрів: Сергій Білай