Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX ,SEPTEMBER FILM,‬ ‫EO ו־LEVITATE FILM מציגים -‬
‫- בהשראת אירועים אמיתיים -‬
‫- 6 ביוני, 1944 -‬
‫- הפלישה לנורמנדי -‬
‫- לאחר חודשיים של לחימה -‬
‫- הגרמנים נסוגו בבהלה. -‬
‫- בעלות הברית נזקקו בדחיפות לנמל -‬
‫- על מנת לחלק אספקה לחיילים. -‬
‫- בלגיה -‬
‫- בריסל -‬
‫- אנטוורפן -‬
‫- אנטוורפן שוחררה -‬
‫- והנמל לא נפגע. -‬
‫- הסכלדה -‬
‫- אבל כל עוד הגרמנים שלטו על הסכלדה, -‬
‫- לא ניתן היה להגיע לאנטוורפן. -‬
‫- חלק מהצבא הגרמני -‬
‫- נסוג מהסכלדה. -‬
‫- וליסינגן -‬
‫- הולנד חושבת שהיא תשוחרר בכל רגע. -‬
‫- וליסינגן, זילנד‬ ‫5 בספטמבר, 1944 -‬
‫מה קורה כאן?‬
‫תמשיכו לזוז.‬
‫מהר. כן, הכול צריך להיעלם.‬
‫זה בשביל ראש העיר. הינה.‬
‫ותישאר עם זה עד שהכול יישרף, בסדר?‬
‫אני אעבור על המסמכים האחרונים בעצמי.‬
‫אדוני.‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬
‫תונצ'ה, רוצה לעזור לאשתי לארוז?‬
‫ואני חושב שכדאי שגם את תלכי הביתה ותארזי.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫גם אביך עובד עבור הגרמנים.‬
‫עבור גרמנים חולים וזילנדים חולים.‬
‫סוציאליסט מסריח.‬
‫מה עשית?‬
‫היי.‬ ‫-מה עשית בשבילם?‬
‫בוגד!‬
‫תתחילו לזוז.‬
‫- מאפיה חשמלית‬ ‫סקונמאקר'ס -‬
‫זה נגמר, תון. זה נגמר. נפטרנו מהם.‬
‫בואי. הקנדים חצו את הגבול.‬
‫מי היה האיש הזה?‬
‫אף אחד. סתם איש שמח.‬
‫תביא את המצלמה.‬
‫תביא לי את המצלמה!‬
‫איפה המשחררים שלכם? איפה הם?‬
‫מטומטמים. אנחנו עדיין בשליטה.‬
‫תיזהר.‬
‫היי, זוז מהדרך.‬
‫מטומטם. זוז מהדרך. קדימה.‬
‫זוז!‬
‫זוזו!‬
‫זהירות.‬
‫אל תעמדו שם סתם ככה.‬
‫זה היה הוא!‬
‫אל תזוז!‬
‫תון.‬
‫תון!‬
‫תון…‬
‫היי. קרה משהו? שמעתי יריות.‬
‫הייתה תאונה עם כמה גרמנים.‬
‫ברצינות?‬
‫דירק בבית?‬
‫לא ראיתי אותו.‬
‫אבל תישארו בפנים כשהוא יחזור הביתה.‬ ‫הרחובות כאוטיים.‬
‫אני חוזר לבית החולים.‬
‫עכשיו?‬
‫הם יזדקקו לי עכשיו.‬
‫אבל אנחנו חופשיים, נכון?‬
‫אני יודע, תון. נחגוג מחר.‬
‫בסדר?‬
‫דירק?‬
‫- נארווה, החזית הרוסית‬ ‫11 באוגוסט, 1944 -‬
‫אתה, קום!‬
‫לתוך השוחות, עכשיו. תפסו עמדה.‬
‫מה קורה פה?‬
‫הם באים.‬
‫תפסו עמדות.‬
‫שימו לב. מהר!‬
‫לטעון.‬
‫עכשיו תראו להם כמה אתם חזקים!‬
‫אנחנו לא נוותר!‬
‫לוקאס?‬ ‫-לא.‬
‫היי.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫אני לא מסוגל יותר.‬
‫תישאר למטה. בסדר?‬
‫בפקודה שלי. חכו עד שהם יתקרבו.‬
‫אש!‬
‫לוקאס! לוק!‬
‫לסגת!‬
‫לוקאס. קדימה.‬
‫לוקאס!‬
‫לוק!‬
‫לוקאס.‬
‫לוק!‬
‫דירק.‬
‫היי, איפה היית?‬
‫אידיוט.‬
‫יכולת להיהרג.‬
‫אבא אומר שאנחנו צריכים להישאר בבית הלילה.‬
‫את ואבא נקבות. שניכם.‬
‫אאוץ'.‬
‫אל תגידי לו כלום, בסדר?‬
‫- דורסט, אנגליה‬ ‫16 בספטמבר, 1944 -‬
‫שמרו על עמדת גרירה נמוכה.‬
‫הישארו ישירות מאחוריי ובטור אחד איתי.‬
‫תמשיכו לעקוב אחריי.‬
‫הכול תחת שליטה, בחורים? עבור.‬
‫תהיה בטוח, המפקד.‬
‫שאלתם את עצמכם איך טייס דאון חוזר, בחורים?‬
‫הוא לא חוזר.‬
‫ברגע שנוחתים בשטח האויב, אין דרך חזרה.‬
‫ומכאן הכינוי הנפלא, ארון קבורה מעופף.‬
‫אנחנו מתקרבים ל־1,000 רגל.‬ ‫הכינו את עצמכם לניתוק. עבור.‬
‫קיבלנו. עבור.‬
‫זה בכיוון הזה.‬
‫אידיוט.‬
‫מה?‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫גלגול, המפקד.‬
‫זה תמרון ילדותי.‬
‫במלחמה, אין מקום לילדים‬ ‫שרוצים להתנהג כמו גיבורים.‬
‫תתבגר.‬
‫במלחמה צריכים להיות מוכנים לכול.‬ ‫אלה המילים שלך.‬
‫המילה שלי הייתה גם לאביך.‬
‫הבטחתי שאחזיר אותך‬ ‫בזמן לארוחת חג המולד. בחיים.‬
‫אין צורך להפר את ההבטחה, המפקד.‬
‫אני יכול לבוא, המפקד.‬
‫רק ברשותו של אביך.‬
‫אתה רוצה להיות אחד מהם?‬
‫החלאות האלה, הפשיסטים האלה?‬
‫חלאות. בריונים.‬
‫תתחפף. עוף לי מהעיניים.‬
‫ואן שטברן.‬
‫יש לך המון מזל, הוצאנו את הרסיס מהבטן שלך.‬
‫אל תזוז יותר מדי. תנסה לישון.‬
‫תסתכל על הבחורים האלה.‬ ‫מעניין אם זה עוזר, אידיוט.‬
‫אתה הולנדי?‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫הלכת לאיבוד?‬
‫אתה בחופשה?‬
‫אני מבין.‬
‫ברוסיה היפה.‬
‫עם הנוף הציורי והחקלאים הידידותיים.‬
‫כבר שלחת גלויה הביתה?‬
‫"אימא יקרה,‬
‫גלויה קטנה מהרייך השלישי. נפלא כאן.‬
‫אני אוהב סוציאליזם לאומי.‬
‫אני אשמח למות עבורו."‬
‫אתה קצין?‬
‫סגן פרידריך פישר.‬
‫עדיין.‬
‫אתה למעשה אמור להצדיע לי, אבל…‬
‫תנוח קודם.‬
‫הרווחת את זה.‬
‫היי.‬
‫שחרור. זאת הייתה אי הבנה.‬
‫הגרמנים חזרו.‬ ‫בעלות הברית מעולם לא חצו את הגבול שלנו.‬
‫הם לא מוותרים על וולכרן.‬
‫שלוש דיוויזיות מוטסות.‬
‫שלושים וחמישה אלף חיילים‬ ‫במטוסים צבאיים ודאונים‬
‫יצאו מ־24 שדות תעופה,‬
‫וינחתו בהולנד, 100 ק"מ מאחורי קווי האויב‬
‫עם מטרה אחת.‬
‫לכבוש מחדש את ארנהם.‬
‫מבצע "גן שוק".‬
‫לאחר מכן, נתארגן מחדש‬
‫ונמשיך בקו ישר לברלין…‬
‫כדי לשים קץ לרודנות האפלה‬
‫שאחזה באירופה כמעט ארבע שנים.‬
‫טייסים וחיילים, הצלחת המבצע הזה‬
‫נמצאת בידיים שלכם.‬
‫ואיתה, גורלה של אירופה.‬
‫בהצלחה.‬
‫נראה בחג המולד.‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫ארנהם.‬
‫זה באמת יקרה עכשיו.‬
‫זאת הכוונה.‬
‫התאמנתי ממש קשה.‬ ‫הגעתי למספר שעות הטיסה הדרוש.‬
‫אתה יודע מה המשמעות של חוש אחריות?‬
‫הוא טבוע בי מאז שאני ילד, המפקד.‬
‫זה לא נראה ככה מההרפתקה האחרונה שלך.‬
‫או שחשבת שחלים עליך כללים מיוחדים?‬
‫אתה לא מוכן.‬
‫ואימא שלך תישן יותר טוב‬ ‫בידיעה שאתה על הקרקע עוד קצת זמן.‬
‫- גזרת ארנהם -‬
‫זה סגור. אני יכול לבוא.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫ברוך הבא.‬
‫תודה, המפקד.‬
‫אני לא יודע איך עשית את זה.‬ ‫אבל בלי שטויות.‬
‫כל מה שאבא שלי עשה היה לעבוד.‬
‫הוא עמל משעות הבוקר המוקדמות‬ ‫ועד שעות הלילה המאוחרות‬
‫בעבור פרוטות.‬
‫וזה לעולם לא ישתנה.‬
‫זה יהיה בדיוק אותו הדבר‬ ‫עבור אחי ואחיותיי הקטנים.‬
‫זה הוגן?‬
‫לא חשבתי שאתה אידיאליסט.‬
‫שום דבר לא ישתנה‬ ‫אלא אם מישהו יעשה משהו לגבי זה, ו…‬
‫ואני רוצה…‬ ‫-כוח.‬
‫להיות גאה.‬
‫שוויון, אחי.‬
‫למדתי משהו, הולנדי.‬
‫אם השקר גדול מספיק…‬
‫ומספרים אותו לעתים מספיק קרובות,‬
‫אז אנשים מתחילים להאמין לו.‬
‫אתה יודע מי אמר את זה?‬
‫שר התעמולה שלנו, יוזף גבלס.‬
‫יש יהודים בשכונה שלך?‬
‫רובם נעצרו בתחילת המלחמה.‬
‫ו…?‬
‫ראית אותם שוב?‬
‫הינה השוויון שלך.‬
‫היהודים, הם כולם פושעים וסחטנים.‬
‫המילה "חֶלְמְנוֹ" אומרת לך משהו?‬
‫לשם הם לקחו אותי‬ ‫כשלא היה להם עוד שימוש בי.‬
‫הזקנים, החולים, הילדים,‬
‫התינוקות… יהודים, כן.‬
‫הייתי השומר.‬
‫אין דבר כזה "טוב".‬
‫רק רוע…‬
‫נמצא בכולם. בכל אחד מאיתנו.‬
‫כנס לשוחות.‬
‫מטומטמים. ממזר.‬
‫לך. קדימה.‬
‫וים.‬
‫קדימה.‬
‫שב.‬
‫אוברסט ברגהוף.‬
‫ראש העיר אוסטבין.‬
‫איך אוכל לעזור לך?‬
‫אני אחראי להגן על האי הזה.‬
‫אני לא יכול לתת‬ ‫לטרוריסטים של המחתרת לחמוק מעונש.‬
‫כמובן.‬
‫זה הכרחי.‬
‫אני אעצור את כל הגברים הצעירים שרשומים פה.‬
‫כמובן.‬
‫אני מקווה שאוכל לסמוך עליך.‬
‫יום נעים.‬
‫שמעתי ממקור אמין,‬
‫מוקדם היום בבוקר, שלושה בנים. חפים מפשע.‬
‫הם יוצאו להורג אם האחראי לא יודה באשמה.‬
‫אתה יודע שהוא לא עשה כלום.‬
‫הוא לא היה שם בכלל.‬
‫הם מחפשים את האשם שעשה את זה.‬
‫אתה חייב להסתתר.‬
‫לאבא יש קשרים.‬
‫אבא עובד אצל הגרמנים.‬
‫יאנה יכולה לעזור.‬
‫יאנה?‬
‫יאנה שלי?‬
‫היי, תון.‬
‫היי.‬
‫דירק צריך להסתתר.‬
‫והוא אומר שאת יודעת איפה.‬
‫הם מחפשים אותו.‬
‫אולי…‬
‫אני מכירה אנשים.‬
‫את מי?‬
‫למה אני לא יודעת שאת מכירה אנשים?‬
‫לפעמים עדיף לא לדעת יותר מדי, תון.‬
‫איך דירק יודע שאת מכירה אנשים?‬
‫מה נאכל?‬
‫אני רוצה שתי לחמניות.‬
‫בבקשה.‬ ‫-לחם לבן.‬
‫כן.‬
‫מעולה.‬
‫שלוש?‬ ‫-כן.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום. איך אפשר לעזור?‬
‫לחמנייה אחת ושניים כאלה.‬
‫ואן שטברן…‬
‫מתנדב בקריגסמרינה?‬
‫הוצבת בפלוגות הסער?‬
‫כן, המפקד.‬
‫אני מבין שהחלמת.‬
‫יופי, אני…‬
‫אשלח אותך בחזרה.‬
‫אתה תתחיל בשבוע הבא. אתה מועבר להולנד.‬
‫להולנד?‬
‫אתה עוזב מחר.‬
‫משוחרר.‬
‫זה יום המזל שלך.‬
‫הרמתי טלפון. אתה מקבל עבודה משרדית.‬
‫בזילנד, בדרום.‬
‫תשמור על פרופיל נמוך, הולנדי.‬
‫החרא הזה ייגמר בקרוב.‬
‫ואז תוכל להתחיל מחדש.‬
‫אני מבטיח.‬
‫- ארנהם -‬
‫אנחנו טסים בגובה 6,000 רגל.‬
‫רעם שתיים לרעם אחד,‬ ‫אתם במרחק שלושה ק"מ מהנמל.‬
‫רעם אחד לרעם שתיים. קיבלתי.‬
‫רעם אחד לרעם שלוש…‬
‫רעם שלוש לרעם אחד. קיבלתי.‬
‫זהו זה. לאט ובזהירות.‬
‫…לרעם שתיים. נכון.‬
‫שמרו על המהירות.‬
‫רעם שתיים לרעם אחד, התבהרות מלפנים.‬
‫שמרו על הגובה הנוכחי.‬
‫מטוס גרירה שש ליחידה שש.‬ ‫הכול תחת שליטה? עבור.‬
‫יחידה שש, הכול תקין. עבור.‬
‫הבחורים כאן התערבו, כי יכול להיות‬ ‫שלא נשמע מכם יותר, אז אני פשוט אשאל.‬
‫זה נכון שמונטי קידם לתפקיד הזה‬ ‫את טייס המשנה הצעיר שלך באופן אישי?‬
‫אתם אמורים לשמור על דממת אלחוט, עבור.‬
‫זה טייס המשנה הצעיר?‬
‫רצינו לדעת מה ההרגשה‬ ‫כשאבא שלך חבר טוב של צ'רצ'יל.‬
‫אתה תשתה תה בארמון בקינגהאם כשהכול ייגמר?‬
‫אני מתמקד יותר בגרמנים שאני עומד להרוג,‬ ‫מטוס גרירה שש, עבור.‬
‫טוב. שמענו ממכם מספיק, טמבלים.‬
‫תתמקדו בעבודה.‬
‫האנק, קשישא.‬
‫אני מאמין שהגעת הביתה.‬
‫הוא יפהפה. מחוז זילנד.‬
‫קצת רטוב שם.‬
‫לאט.‬ ‫-שב, חייל.‬
‫הישארו במסלול.‬
‫שמור על איזון, המפקד. שמור על איזון.‬
‫יחידה שש, הישארו במסלול. הישארו בשורה.‬
‫…ברוכה את בנשים, וברוך פרי בטנך, ישוע.‬
‫מרים הקדושה, אם האלוהים,‬ ‫התפללי בעדנו, החוטאים…‬
‫תירגעו שם מאחור!‬
‫מרים הקדושה, אם האלוהים,‬ ‫התפללי בעדנו, החוטאים…‬
‫טוני.‬
‫יחידה שש, שמרו על איזון, לעזאזל.‬
‫טוני. דבר אליי, אתה בסדר?‬
‫תבדוק את הכנפיים.‬
‫הימנית בסדר.‬
‫האנק. תבדוק את הכנף השמאלית.‬
‫היא נפגעה.‬
‫אלוהים!‬
‫הכנף השמאלית ניזוקה. היא איננה!‬
‫טוני, הכנף השמאלית איננה.‬
‫שחרר!‬
‫שחרר, ויליאם.‬
‫שמרו על מסלול.‬ ‫-זה תקוע. הידית ממש תקועה.‬
‫תקשיב!‬
‫יש יותר מדי מתח בכבל.‬
‫תצטרך לגלגל אותו.‬
‫שמעת אותי? אתה תצטרך לגלגל אותו.‬
‫האנק, בוא קדימה, עכשיו! אני זקוק לך.‬
‫אתם חייבים לשחרר, יחידה שש. עבור.‬
‫מה יידרש כדי שתשחררו?‬
‫תשחררו, עכשיו!‬ ‫-אתה צריך להתרכז.‬
‫תמשוך בידית השחרור הכי חזק שאתה יכול.‬
‫תתרכז, האנק.‬ ‫בספירה לשלוש, אנחנו נעשה גלגול.‬
‫תמשוך בידית הכי חזק שאתה יכול.‬
‫בסדר, מוכן? שלוש,‬
‫שתיים,‬
‫אחת!‬
‫שחרור!‬
‫תעלה אותו, ויל.‬
‫תעלה למעלה.‬
‫תעלה אותו.‬
‫היכונו לפגיעה!‬
‫תחזיקו חזק!‬
‫דירק.‬
‫משפחת ויסר?‬ ‫-כן.‬
‫אבא שלך בבית?‬
‫הוא בתפקיד.‬
‫אפשר לחכות לו כאן?‬
‫מקסים.‬
‫העיצוב יפה.‬
‫רוצה לשתות משהו?‬
‫כן. מים יתקבלו בברכה.‬
‫כן.‬
‫תודה.‬ ‫-העונג כולו שלי.‬
‫אימא שלך?‬
‫איפה היא?‬
‫בבית הקברות.‬
‫אני מצטער.‬
‫החיילים שלי היו מעורבים בתאונה‬ ‫לפני שבועיים.‬
‫גם שלושה מאנשיי נמצאים בבית הקברות.‬
‫ילדים, למעשה.‬
‫וזה אחיך, אני מבין. וים?‬
‫דירק.‬
‫כן, כמובן. דירק.‬
‫יום טוב. איך אוכל לעזור?‬
‫דוקטור ויסר, לכבוד הוא לי לפגוש אותך.‬
‫אוברסט ברגהוף.‬
‫העונג כולו שלי. מה אוכל לעשות עבורך?‬
‫אולי תוכל לעזור לי.‬
‫לעזאזל. אתה בסדר?‬
‫המפקד?‬
‫חייבים לצאת מכאן.‬
‫המפקד, אני כאן.‬
‫לא.‬
‫טוב, המפקד, תפסתי אותך.‬
‫בסדר.‬
‫נייג'ל.‬
‫טוב. פשוט תגיעו ליבשה.‬
‫שימו לב שהם כנראה כבר ראו אותנו.‬
‫בואו נזוז. קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫איפה אנחנו, לעזאזל?‬
‫עברו חמישה שבועות וזה רק מחמיר.‬
‫זה הזדהם קשות.‬
‫אני אנקה ואחטא את הפצע עכשיו,‬
‫ואחר כך בבית החולים נוכל…‬
‫להסיר את הרסיסים.‬
‫אתה רופא אמיתי.‬
‫נלהב לגבי העבודה שלך.‬
‫זה ברור מאוד.‬
‫מישהו שעושה את הדבר הנכון בנסיבות קשות.‬
‫גם אם זה דורש הקרבה אישית.‬
‫כשתדבר עם בנך,‬
‫תבקש ממנו להתייצב במפקדה שלנו.‬
‫כן?‬
‫- דוקטור א. ויסר -‬
‫אני אסגיר את עצמי.‬ ‫-לא.‬
‫לא. ברור שאתה לא מסגיר את עצמך.‬
‫יאנה תעזור לך להסתתר. היא הבטיחה.‬
‫לך לארוז.‬
‫אם אסתתר, וים והבחורים האחרים ימותו.‬
‫יש לי קשרים עם גרמנים.‬
‫אולי אם תסגיר את עצמך…‬ ‫-לא.‬
‫תון, הבחורים האלה…‬
‫מה אכפת לי מהבחורים?‬
‫הם לא זרקו את האבן, נכון?‬ ‫-זאת הייתה תאונה.‬
‫אני אלך לברגהוף.‬
‫אני אדבר איתו.‬
‫אנהל משא ומתן.‬ ‫-עם האיש הזה?‬
‫אולי הוא יקבל עונש מאסר.‬
‫אני יודע איך להתמודד איתם, תון.‬
‫ולא ייקח עוד הרבה זמן עד השחרור.‬
‫אין דרך אחרת, תון.‬
‫אני חושב שהגרמנים הציפו את האי הזה בכוונה.‬
‫מה זאת אומרת, "אי"?‬
‫אני חושב שהוא נקרא סכאוון. הוא אחד הקטנים.‬
‫כמה הוא רחוק מארנהם?‬
‫לארנהם? עכשיו?‬
‫לעולם לא נצליח להגיע.‬
‫אתה יודע כמה גרמנים יש?‬
‫אין לנו סיכוי. תראה את המצב שלנו.‬
‫רואה?‬
‫הם כבר מחפשים אותנו.‬
‫תני לי לדבר, תון.‬
‫בואו אחריי לקומה הראשונה.‬ ‫-כן.‬
‫מר ויסר.‬ ‫-אוברסט ברגהוף.‬
‫בבקשה.‬
‫טוב שבאת.‬
‫אני מבין שאתה יכול לספר לי עוד‬ ‫על הטרוריסט הנמלט.‬
‫לא. הבן שלי הוא לא… לא.‬
‫זה היה רק רגע‬
‫של חוסר זהירות.‬
‫זאת הייתה תאונה.‬ ‫-כן.‬
‫הוא מעולם לא התכוון…‬ ‫-לא, אנחנו כאן…‬
‫כדי לומר‬
‫שהוא מצטער מאוד.‬
‫ואנחנו מקווים שאולי‬
‫נוכל להגיע…‬
‫לפשרה?‬
‫אתה יודע, אני מכבד מאוד אנשים כמוך.‬
‫בין אם בזמן מלחמה או שלום,‬
‫המצפן המוסרי תמיד מכוון אתכם לכיוון הנכון.‬
‫אני רואה את זה גם בשורותיי.‬
‫יש משימה,‬ ‫ואני מנסה לבצע אותה בכבוד ובמצפון נקי.‬
‫אבל לא כולם מוכנים למשימה.‬
‫מעט מאוד אנשים הם צדיקים כמוך,‬ ‫דוקטור ויסר.‬
‫תודה.‬
‫זו הסיבה…‬
‫שהבן שלי רוצה להסגיר את עצמו.‬
‫בשני תנאים.‬
‫ראשית,‬
‫הבחורים האחרים ישוחררו.‬
‫הם חפים מפשע, נכון?‬
‫והתנאי השני‬
‫הוא שדירק יקבל עונש, כמובן,‬
‫אבל עונש מאסר,‬
‫מאסר עולם, אם צריך,‬
‫במקום…‬
‫בוא נלך.‬
‫האיש הזה משחק איתך משחקים.‬
‫מה אמרת?‬
‫ש…‬
‫שמשמרת הלילה שלו עומדת להתחיל.‬
‫מה היא אמרה?‬
‫שאבא שלה צריך ללכת לעבודה.‬
‫לא, לפני זה.‬
‫היא מפחדת שאתה משחק איתו משחקים.‬
‫את עובדת אצל אוסטבין,‬ ‫ראש העיר המכובד שלנו, נכון?‬
‫אנשים כמוך וכמו אביך,‬
‫אני אסיר תודה לאלה‬ ‫שיש להם תחושת חובה כל כך חזקה.‬
‫דוקטור ויסר,‬
‫עזרת לחיילי החולים והפצועים כמיטב יכולתך.‬
‫עכשיו הרשה לי לעזור לך.‬
‫אני חייב להעניש את הבן שלך.‬ ‫אין דבר שאוכל לעשות לגבי זה.‬
‫אבל אני אוודא שהעונש שלו יהיה קל.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫זה לטובה, תון.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫מתחת לשולחן במרתף.‬
‫תני את זה ליאנה.‬
‫ביי, אחותי.‬
‫תודה.‬ ‫-ביי.‬
‫מצאתי כתובת,‬
‫בשביל דירק. הוא יכול ללכת לשם הערב.‬
‫את מזהה את אלה?‬
‫דירק נעצר.‬
‫תני לי את התמונות.‬
‫אני אתן אותן ל…‬ ‫-לחברים שלך?‬
‫כן.‬
‫אני מצטערת. אבל התמונות האלה חשובות מאוד.‬
‫תוכלי לקבל אותן‬ ‫אם את וחברייך תחלצו את דירק.‬
‫תון.‬
‫עלייך לתת לי אותן.‬
‫אני אלך לדבר איתם.‬
‫אני רוצה לבוא.‬
‫את לא יכולה.‬
‫הערב ב־20:00.‬
‫כאן.‬
‫היי.‬
‫למה עצרנו?‬
‫היינו צריכים לנחות בארנהם.‬
‫בארנהם?‬
‫זה רחוק מכאן.‬ ‫-כן.‬
‫זה לא ייקח עוד הרבה זמן.‬
‫אנטוורפן שוחררה‬ ‫והקנדים כבר נמצאים בפלנדריה.‬
‫מה? מה הוא אמר?‬
‫הקנדים כבר נמצאים בגבול עם בלגיה.‬
‫שם אנחנו צריכים להיות.‬
‫איך נוכל נגיע לשם?‬
‫הקנדים נמצאים כאן.‬
‫כן.‬
‫ואתם נמצאים כאן.‬
‫אז הם נמצאים בצד השני של האי.‬
‫יש לך סירה כאן? סירה?‬
‫סירה?‬
‫גנובה.‬
‫להיות במים זה מסוכן מדי.‬
‫אנחנו נשארים כאן.‬
‫הגרמנים יודעים שהתרסקנו.‬
‫הם יחפשו אותנו.‬ ‫אסור לנו להישאר במקום אחד להרבה זמן.‬
‫מסוכן מדי שם.‬
‫במיוחד עם…‬
‫מה?‬
‫אנחנו נצא בבוקר.‬
‫סוף הדיון.‬
‫אז את אחותו?‬
‫אסור היה לדירק להוציא לפועל התקפה בעצמו.‬
‫הוא זרק אבן,‬
‫שחדרה בטעות שמשה של רכב.‬
‫אני לא מאמינה עלייך…‬ ‫-דירק רצה להצטרף אלינו.‬
‫הוא בן 17.‬ ‫-כולנו בסכנה עכשיו.‬
‫במיוחד אם הוא ידבר.‬
‫אנחנו זקוקים לתמונות.‬
‫את עובדת בעירייה, נכון?‬
‫אני יכולה לארגן דברים.‬
‫כל מה שתרצו. תעודות, או…‬
‫או שאוכל לגנוב מסמכים.‬
‫אני מחפש מפה.‬
‫תרשים גאות עבור הסלואו.‬
‫שמראה את סכר סלואו ואת הביצות.‬
‫ואם אמצא את התרשים, אז תעזרו לדירק?‬
‫מה דעתך?‬
‫האם אדם בן 17 הוא עדיין ילד?‬
‫איפה אתה היית בגיל 17?‬
‫במחנה אימונים בבוואריה.‬
‫זו הייתה הבחירה שלך?‬
‫כן.‬
‫הילד הזה ידע בדיוק מה הוא עושה‬ ‫כשהוא הצטרף למחתרת.‬
‫אני מרחם על אביו ועל אחותו‬ ‫אבל לא אוכל לחרוג מן הכלל.‬
‫ואם המקום מלא בגרמנים?‬
‫זה חסר טעם.‬
‫אולי כדאי שנסגיר את עצמנו.‬
‫מה?‬
‫לעולם לא.‬ ‫-אנחנו לא מסגירים את עצמנו.‬
‫אחרת אנחנו חשובים כמתים.‬
‫אני מעדיף לטבוע.‬
‫קל לך להגיד. אתה הולך למות בכל מקרה.‬
‫אולי, ג'ון.‬
‫אבל לא היום.‬
‫עכשיו תעמדו.‬
‫תתחילו לצעוד.‬
‫זוזו!‬
‫לאט.‬
‫עבודה טובה.‬
‫אני אחפש אוכל, המפקד.‬
‫סטייק יהיה מעולה.‬
‫מדיום רייר, בבקשה.‬
‫כן.‬
‫רבותיי.‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫כל הכבוד. תשתה.‬
‫לחיים.‬ ‫-זה לא רע.‬
‫לא, זה טוב, גבר.‬
‫אז, כמה?‬
‫כמה? על מה אתה מדבר?‬
‫כמה?‬ ‫-עם כמה נשים היית?‬
‫ג'נטלמן לא חושף פרטים כאלה.‬
‫יותר משלוש?‬
‫שלוש?‬
‫יותר מעשר?‬
‫מה איתך, וילי?‬
‫בחור צעיר?‬
‫לא?‬
‫כמובן שכן.‬
‫מעולם לא.‬
‫גם לא עם הבנות ברינגוויי?‬ ‫-בטח.‬
‫אלוהים, גבר.‬
‫אנחנו הולכים למות בעוד שבוע ואתה מעולם לא…‬
‫זה מצער…‬
‫ביותר.‬
‫בעדינות.‬ ‫-לא נראה לי שיש משהו יותר גרוע.‬
‫אלוהים. כן. תעזבו אותו. הוא בסדר.‬
‫אני לא הולך למות.‬
‫האנק.‬
‫נייג'ל.‬
‫ג'ון. באמצע הלילה הארור, ג'ון.‬
‫הם נעלמו.‬
‫בוגדים ארורים.‬
‫המפה, האנק. היא ב… המפה!‬
‫הם לקחו את חגורת ההצלה.‬
‫הם לקחו הכול.‬ ‫-בחורים, תקשיבו…‬
‫הם בוגדים, המפקד. בוגדים ארורים.‬
‫תקשיבו!‬
‫אני צריך שתלכו להביא לנו סירה.‬
‫אני נשאר כאן. אני אשמור על הבית.‬
‫כן, בטח.‬
‫המפקד, אני לא אשאיר אותך כאן לבד.‬
‫אתה כן.‬
‫תשיגו לנו סירה.‬
‫זו פקודה.‬
‫קדימה.‬
‫אנחנו לא נוותר.‬
‫תפסיק!‬
‫תירגע.‬
‫אתה יודע מה אנחנו רוצים.‬
‫לא.‬
‫תן לנו את השמות.‬
‫תפסיק.‬
‫קדימה.‬
‫האנק.‬
‫אלוהים.‬
‫אתה בטח צוחק עליי.‬
‫חשבתי שהולנדים יודעים לשחות.‬
‫פריץ, תראה מה מצאתי.‬
‫אל תיגע. תוריד את הידיים.‬
‫זהירות.‬
‫יש כאן מים.‬
‫בוא נלך.‬
‫בוא לכאן.‬
‫תראה לי את הידיים.‬
‫לעזאזל. אל תזוז.‬ ‫-אתם קוראים לעצמכם חיילים?‬
‫אם הוא יוציא עוד צליל, פשוט תירה בו.‬
‫אל תירו. אני לבד.‬
‫לאט.‬
‫תשחררו אותי ולא אספר שראיתי אתכם.‬
‫לאט, ידידי. אני אעשה כל מה שתגיד.‬
‫הרמן?‬
‫הרמן, מי שם?‬
‫היי, הרמן.‬
‫הרמן.‬
‫מה קורה?‬
‫הרמן!‬
‫לעזאזל.‬
‫תשגיח עליו.‬
‫לא, אל תירה.‬
‫הרמן.‬
‫זרוק את הנשק.‬ ‫-תירה, ויליאם.‬
‫מה שלא יקרה, פשוט תירה.‬ ‫-שתוק!‬
‫זרוק את הנשק.‬ ‫-תירה, ויליאם. תירה.‬
‫תשתוק! זרוק את הנשק.‬
‫זרוק את האקדח, בבקשה. זרוק את האקדח.‬
‫זרוק את האקדח עכשיו!‬
‫תוריד אותו!‬ ‫-ויליאם.‬
‫אין לי ירייה נקייה.‬
‫לא משנה, אחי. פשוט תלחץ על ההדק. ‬ ‫-תשתוק!‬
‫פשוט תירה! תירה, ויליאם!‬ ‫-זרוק את האקדח עכשיו!‬
‫תזרוק את הנשק!‬ ‫-תירה! פשוט תירה!‬
‫זרוק את האקדח! זרוק את האקדח עכשיו!‬
‫תזרוק אותו!‬
‫ויל!‬
‫ויל, אתה לא חייב לעשות את זה. ויל!‬
‫לא, בבקשה. אל תירה, בבקשה. לא.‬
‫תמצא את הכתובות.‬
‫בהקדם האפשרי.‬
‫חמישה אנשים, כולם גברים.‬
‫אם היו עוד, הוא היה אומר לי.‬
‫הוא ניסה להתנהג בקשיחות בשעה הראשונה.‬
‫אבל אז הגברתי את הלחץ‬ ‫ובסופו של דבר הוא הסגיר את כולם.‬
‫יופי.‬
‫תעצור ותוציא אותם להורג מייד.‬
‫והילד? מה נעשה איתו?‬
‫בלי יחס מיוחד.‬
‫יופי.‬
‫מה?‬
‫זה מטורף.‬
‫האנק.‬
‫זאת תהיה ההזדמנות האחרונה.‬
‫בוא נחצה. רק אנחנו.‬
‫תמשיך לזוז.‬
‫אל תסתכלי עליי. תלכי.‬
‫הם גרמו לאחיך לדבר.‬
‫הוא מסר את השמות.‬
‫ודירק?‬
‫מה הם יעשו לו?‬
‫אל תזוזו. תתקדמו.‬
‫מהר.‬
‫אמרתי לא לזוז! תעמדו במקום!‬
‫היי.‬
‫לא. בבקשה. בבקשה, לא!‬
‫אל תזוז!‬
‫ידיים למעלה!‬
‫אין צורך לשבת.‬
‫חבל על מחנה האימונים.‬
‫מאמץ מבוזבז.‬
‫תארוז את החפצים שלך.‬
‫תדווח לרב-סרן דיגנו.‬
‫אבא.‬
‫הם מתכוונים לירות בו.‬
‫תון, מי אמר…? למה את מתכוונת?‬
‫אתה חייב לעשות משהו.‬ ‫-תירגעי, תון. תירגעי.‬
‫יהיה בסדר, תון. יהיה בסדר.‬
‫תיכנסו.‬
‫- מפקדה מקומית -‬
‫תעצור. אל תזוז.‬
‫מסמכים, בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫תמשיך.‬
‫אוברסט ברגהוף.‬
‫עליי לדבר עם אוברסט ברגהוף. אוברסט ברגהוף!‬
‫אוברסט ברגהוף!‬
‫בבקשה, אפשר לדבר איתך?‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה!‬
‫תתקרבו.‬
‫היכון.‬
‫אל המטרה!‬
‫אש!‬
‫תתרחקו.‬
‫צריך להביא את המפה לבעלות הברית.‬
‫אחרת הכול היה לשווא.‬
‫העמדות הגרמניות נמצאות בצד הזה.‬
‫כאן.‬
‫וכאן.‬
‫אח שלך צילם אותן.‬
‫הגרמנים התחפרו שם לפני שבועות.‬
‫הכול מכוון אל סכר סלואו.‬
‫וכאן, בצד השני,‬
‫נמצאים הקנדים.‬
‫אם הם יחצו את הסכר,‬
‫זה יהיה טבח עצום.‬
‫הסיכוי היחיד שלהם הוא הגאות.‬
‫יש…‬
‫כאן ערוץ.‬
‫דרך הגדה הבוצית,‬
‫לצד השני.‬
‫אז הם יכולים לתקוף מכאן.‬
‫דרך אותו ערוץ,‬
‫תוכלו להגיע אל בעלות הברית.‬
‫אני לא יכול.‬
‫יש סירה שמחכה בגדה הבוצית.‬ ‫ליד חוות קורנליס.‬
‫קדימה.‬
‫היי.‬
‫לא, חכו. היי!‬
‫עצרו. מסמכים מזהים, בבקשה.‬
‫גם את.‬
‫מאחור.‬
‫כנסו.‬
‫תפתחו.‬
‫החוצה. יותר מהר.‬
‫קדימה, גבר.‬
‫למעלה. תמשיכו.‬
‫יותר מהר! תמשיכו ללכת.‬
‫יותר מהר.‬
‫חיילים.‬
‫כולכם עייפים,‬
‫חולים, רטובים ועייפים.‬
‫אבל אסור לנו לוותר.‬
‫וולכרן הוא המעוז שלנו. המעוז של היטלר.‬
‫הם יתקפו אותנו בכול כוחם.‬
‫אבל אנחנו נילחם עד האחרון החיילים!‬
‫אנחנו לא נוותר!‬
‫לעולם לא!‬
‫תון.‬
‫אני לא רואה סירה.‬
‫בואי נמשיך ללכת.‬
‫זוזו מהדרך.‬
‫כולם לצאת.‬
‫השטח פנוי.‬
‫לכל הרוחות…‬
‫היי.‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫תודה.‬
‫דבר אחד בטוח.‬
‫כולנו נמות. הם יפוצצו אותנו לחתיכות.‬
‫אז נצטרך לפוצץ אותם קודם.‬
‫היי.‬
‫לחיים.‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫אז מה אתה?‬
‫צנחן?‬ ‫-כן. אנגלי. ואתה…‬
‫קנדי.‬
‫אתה רחוק מהבית.‬
‫כן.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫ביל.‬ ‫-אני ויל.‬
‫נעים להכיר, ויל.‬
‫אתה רעב?‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫אני אביא לך אוכל ומדים חדשים.‬
‫עכשיו?‬
‫כמעט.‬
‫סליחה.‬
‫זאת לא אשמתך.‬
‫הייתי צריכה לעצור אותו.‬
‫זה מה שהוא רצה.‬
‫תודה שבאת איתי.‬
‫קדימה.‬
‫היי. מה זה היה?‬
‫תדחפי.‬
‫הינה הן.‬
‫תישארי למטה.‬
‫אל תזוזי!‬
‫אנחנו מקבלים דיווחים. השביל פוצץ.‬
‫כמה זה נורא?‬
‫הנזק כבד.‬
‫נוכל לחצות רק ברגל.‬
‫ומעבר למים?‬
‫נצטרך לחצות בסירות האמפיביות שלנו.‬
‫זה רדוד מדי. יש יותר מדי בוץ.‬
‫אנחנו יכולים להמשיך רק ישר.‬
‫זאת התאבדות.‬
‫לא יהיה לנו סיכוי.‬
‫בטח לא בלי סיוע אווירי.‬
‫תכין את אנשיך למחר בבוקר.‬
‫אל תחשוב על זה. פשוט תעשה.‬
‫כן, המפקד.‬
‫קדימה. כולם להמשיך.‬
‫קדימה.‬
‫זוזו, רבותיי.‬
‫קדימה.‬ ‫-בואו נלך.‬
‫קדימה.‬ ‫-זוזו.‬
‫תפסו עמדות.‬
‫כולם להתכונן לירי.‬
‫התכוננו לירי.‬
‫תתכופפו!‬
‫תרדו על הרצפה!‬
‫תתקדמו!‬
‫זוזו!‬
‫חפשו מחסה!‬
‫תמשיכו.‬
‫אש רתק!‬
‫ויל, קדימה.‬
‫ויל, חייבים ללכת.‬
‫חייבים לזוז.‬
‫אש רתק!‬
‫זוזו!‬
‫חיילים…‬
‫התפרסו!‬
‫ביל.‬
‫תפסו מחסה. תורידו את הראש!‬
‫תבדקו את הנשקים שלכם!‬
‫תפסו מחסה.‬
‫תתקדמו!‬ ‫-קדימה!‬
‫תתקדמו!‬
‫תעמידו את המקלע!‬
‫תעמידו אותו. אש!‬
‫אש!‬
‫לטעון.‬
‫יותר מהר!‬
‫זוזו! זהירות!‬
‫קדימה.‬
‫בואו נצא לשם.‬
‫חיילים, תישארו למטה. היכונו לירי!‬
‫אש!‬
‫תתקדמו!‬
‫זוזו.‬
‫תורידו את הראש ותמשיכו לזוז!‬
‫ביל! חייבים לצאת מכאן. חייבים ללכת...‬
‫תמשיכו לירות!‬ ‫-זוזו!‬
‫תורידו את הראש.‬
‫תמשיכו לזוז!‬
‫הינה. תן לי את היד שלך.‬
‫תורידו את הראש!‬
‫זה טירוף.‬
‫זוזו!‬
‫תתקדמו!‬
‫ג'ו!‬
‫ביל!‬
‫ג'ו!‬
‫עכשיו. תפוס אותו!‬
‫לסגת!‬
‫ביל, קדימה!‬
‫קדימה.‬ ‫-לסגת!‬
‫חייבים לצאת מכאן.‬
‫לסגת!‬
‫להתרחק!‬
‫לסגת!‬
‫לסגת.‬
‫זוזו!‬
‫חדל אש.‬
‫חדל אש!‬
‫קח את זה לרס"ן, בבקשה.‬
‫המפקד.‬
‫תהיה לנו שעה וחצי עד שהוא יתייבש.‬
‫כמה זמן עד שנוכל לחצות?‬
‫נוכל לחצות בעוד ארבע שעות.‬ ‫אז המים יהיו מספיק גבוהים.‬
‫אתם תצאו לחוף כאן.‬ ‫אנחנו נתקוף אותם ואתם תפגעו בהם מהצד השני.‬
‫אני אכין את אנשיי למתקפה.‬
‫קדימה. מהר!‬
‫בואו! מהר!‬
‫מהר!‬
‫תמשיכו לירות!‬
‫מהר!‬
‫קום.‬
‫קום, עכשיו!‬
‫תירה.‬
‫תירה!‬
‫לסגת.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה. זוזו.‬
‫היי.‬
‫ביל.‬
‫תיכנסו. מהר!‬
‫צאו.‬
‫תמשיכו.‬
‫פריץ, מהר. תיכנס.‬
‫פריץ, מהר.‬
‫תפתחי. תפתחי את הדלת המזוינת!‬
‫חשבת ששכחנו אותך?‬
‫תשכבי.‬
‫עכשיו תורך.‬
‫היי.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫- ב־7 בנובמבר 1944, וולכרן שוחרר. -‬
‫- ספינות בעלות הברית‬ ‫יכלו כעת להגיע לנמל אנטוורפן. -‬
‫- המתקפה האחרונה נגד גרמניה‬ ‫יכולה הייתה להתחיל. -‬
‫- בקרב על הסכלדה -‬
‫- 3,231 חיילי בעלות הברית, 4,250 גרמנים -‬
‫ו־2,283 אזרחים איבדו את חייהם. -‬
‫- ב־5 במאי 1945, הולנד שוחררה. -‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬