Downloaded from YTS.MX
‫- תוכן מקורי של NETFLIX -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫סעו באוטובוס הקסמים!‬
‫מייבן!‬
‫״תראו לאן מועדות פנינו‬
‫תראו איפה היינו‬
‫יש עוד לאן לצמוח‬
‫פיתחנו את המוח‬
‫אבל זה לא הזמן למה שכבר קרה‬
‫וזה לא הזמן לבחון לאן עוד נגיע ‬
‫יש רק רגע אחד להיות איתך כאן יחד‬
‫יש רק רגע אחד להשתחרר מהפחד‬
‫כי כשאנחנו יחד‬ ‫לא נהיה בודדות, נקודה‬
‫נועדנו להיות עכשיו, ברגע זה‬ ‫זו השעה היחידה״‬
‫תודה, ניו זילנד!‬
‫הייתם מדהימים! שנה טובה!‬
‫יופי! מעולה!‬
‫מטורף!‬
‫אני לא מאמין‬ ‫שמייבן וגברת פריזל בנות דודות!‬
‫חיבבתם את המוזיקה שלנו?‬ ‫-לא חיבבנו אותה. אהבנו אותה!‬
‫תודה על ההזמנה‬ ‫לסיבוב הופעות ערב השנה החדשה של מייבן.‬
‫זה מדהים!‬
‫לא יכולתי להתאפק כשגיליתי שכולכם מעריצים!‬
‫איך הולך עם סרטון התודה לסוף השנה, ג׳יוטי?‬ ‫-מעולה.‬
‫אני מצלמת המון דברים ממש טובים. תראה!‬
‫זה סרטון התודה שלי לאוטובוס‬
‫על כל הדברים המדהימים שעשינו השנה.‬
‫מי מוכן להופעה של מייבן?‬
‫אני! כן!‬ ‫-אני!‬
‫אני מתרגש, אבל אני עייף מכדי להרים יד.‬
‫למה יצאנו כל כך מוקדם?‬
‫השעה שש בבוקר‬
‫אבל ההופעה רק ב־23:00 בלילה!‬
‫כמה זמן לוקח להגיע לניו זילנד?‬
‫ראלפי, ההופעה מתחילה‬ ‫ב־23:00 בשעון ניו זילנד,‬
‫שזה עוד כשעה.‬
‫חייבים להשתגר לשם מיד‬ ‫כדי להגיע בזמן. יצאנו!‬
‫והגענו! השעה 22:59 בלילה.‬ ‫מושלם, בדיוק בזמן.‬
‫אני לא מבין.‬
‫נסענו בזמן?‬
‫לא. נסענו בין אזורי זמן.‬
‫אז נסענו בזמן.‬ ‫-לא.‬
‫אבל לילה פה! איך שני מקומות‬ ‫נמצאים בשני זמנים שונים בו זמנית?‬
‫ראלפי, נכון שבשעה שש בבוקר בבית,‬ ‫באיטליה השעה כבר 12:00?‬
‫זה בגלל אזורי זמן.‬
‫ווקרוויל, איטליה וניו זילנד‬ ‫נמצאות באזורי זמן שונים.‬
‫לכן סבתא טנלי תמיד מתקשרת כל כך מוקדם.‬
‫חשבתי שהיא שונאת לישון.‬
‫אנחנו נגיע להופעה של חצות בכל אזור זמן.‬
‫כשנחזור לווקרוויל‬ ‫נוכל לקבל את השנה החדשה עם הסרט שלי.‬
‫אני כבר מחכה להודות לאוטובוס‬ ‫על שהסיע אותנו לטיולים הכי טובים שיש!‬
‫טוב, כעת אנחנו באוקלנד, ניו זילנד,‬ ‫והשעה כמעט חצות.‬
‫התחנה הבאה היא סידני, אוסטרליה,‬ ‫להופעה של 23:00 שם,‬
‫ואז טוקיו, יפן ב־23:00,‬ ‫ואז בייג׳ינג, סין ב־23:00.‬
‫אני עדיין לא מבין.‬ ‫איך נהיה בכל ההופעות האלה בו זמנית?‬
‫תן לי להסביר לך.‬ ‫-אבל צריך להיצמד ללו״ז.‬
‫טוב, אז אסביר לך על האוטובוס.‬
‫יופי! יש!‬
‫יש!‬
‫כל הכיתה, לעלות!‬
‫מה? ברור שיש באוטובוס כדור דיסקו.‬
‫הוא הדבר הראשון שהתקנו.‬
‫״השמש הרחוקה מאירה את כדור הארץ באור בהיר‬
‫אבל רק בצד אחד של כדור הארץ היום מאיר‬
‫הצד השני ישן בחשכה, כל הלילה‬
‫אבל בקרוב מאוד הם יראו את האור!‬
‫כדור הארץ עובד ללא דופי‬ ‫מסובבים אותו וזה הכול‬
‫סיבוב אחד שלם לוקח יותר מדקה‬
‫עשרים וארבע שעות ליום ולילה‬
‫את החושך לעבור‬ ‫ולחזור אל האור‬
‫אזורי זמן עוזרים לנו להבין הכול, הנה:‬
‫השעה שתיים כאן, אבל שם כבר שמונה‬
‫אזורי זמן, השעה עשר, השעון קבע‬
‫במקום אחר השעה רק שבע‬
‫כשהשמש בדיוק מעלינו‬ ‫השעה 12 בצוהריים, זה ידוע‬
‫כשהיא שוקעת‬ ‫צריך לישון, זה קבוע‬
‫אבל בצד השני‬ ‫הבוקר עולה, כך מתברר‬
‫כשהשמש זורחת‬ ‫אנשים מתחילים להתעורר״‬
‫אני חושב שאני מבין. אם 12 בצוהריים פה,‬ ‫כשהשמש בדיוק מעל,‬
‫שם חצות, בנקודה הנגדית על כדור הארץ.‬
‫״רק רגע, הבוקר מגיע‬
‫אמצע הלילה עכשיו‬ ‫אבל שם מאיר היום‬
‫רק רגע, הלילה הולך וקרב‬
‫בשעת חצות שם‬ ‫כאן 12 בצוהריים!‬
‫אזורי זמן עוזרים לנו לעשות סדר‬
‫אני רוצה להתקשר לסבתא‬ ‫אבל עליי פשוט לחכות‬
‫אזורי זמן, חצות, טיק־טק‬
‫יש יותר מאזור זמן אחד‬ ‫ויש יותר משעון אחד״‬
‫זה היה ממש כיף.‬ ‫נוכל לעשות את זה בכל אזור זמן?‬
‫אולי אוסיף לסרט התודה משהו על אזורי זמן.‬
‫את אומרת ״אזורי זמן״,‬ ‫אבל אני שומע רק ״אוזני המן״.‬
‫פיונה!‬
‫היי, בת דודה!‬
‫פיונה!‬
‫זו מייבן!‬ ‫-זו מייבן!‬
‫ואו! זו הכיתה של גברת פריזל.‬ ‫אני מכירה את כולכם!‬
‫קישה, ארנולד, ראלפי, קרלוס,‬
‫דורותי, וונדה, טים וג׳יוטי.‬ ‫-ואו! היא יודעת איך קוראים לנו!‬
‫היי, ליז!‬
‫״כי כשאנחנו יחד‬ ‫לא נהיה בודדים, נקודה״‬
‫הו, אוטובוס, גם אני אוהבת אותך.‬
‫אז, כולם…‬
‫נגעתי בכפתור?‬ ‫-לא, לא נראה לי. אוטובוס?‬
‫זה היה קצת מוזר. אפילו יחסית לאוטובוס.‬
‫זה בטח בסדר.‬
‫גברת פריזל, צריך לצאת עכשיו‬ ‫כדי להספיק להופעה הבאה.‬
‫טוב, אז לחגור חגורות!‬ ‫אוטובוס, תפעיל את הקסם שלך.‬
‫תראו את זה!‬
‫מה השעה, ג׳יוטי?‬
‫עשר חמישים ותשע!‬
‫אנחנו בשעון סידני עכשיו.‬
‫אוי, הלב שלי.‬
‫מה זה היה?‬
‫כיס אוויר?‬ ‫-לא אמור להיות.‬
‫אל דאגה. זה פשוט אומר שננער את סידני!‬
‫תודה, סידני, אוסטרליה!‬ ‫זה השיר האחרון שלנו.‬
‫״הגיע הזמן לקום‬ ‫קדימה, אתם ממש איטיים‬
‫הניחו בצד את כל מה שישנוני‬
‫הגיע הזמן לצאת‬ ‫קדימה, בואו‬
‫מי יודע מה נראה היום‬
‫כי זה הזמן המתאים ביותר ללכת‬
‫אין לכם מושג מה אתם מפסידים‬
‫ולמקרה שאתם מסרבים‬
‫כדאי שתעצרו ותקשיבו‬
‫הגיע הזמן ללכת, עוד נגיע רחוק‬
‫בואו כולנו נחפש משהו חדש!‬
‫הגיע הזמן לראות את פניכם המחייכות‬
‫כן, אתם יכולים להיות‬ ‫הגרסה הטובה ביותר של עצמכם‬
‫זה הזמן הכי טוב להיות‬
‫האני הנפלאה ביותר שאוכל להיות‬
‫אתם לא מבינים?‬
‫הגיע הזמן ללכת…״‬
‫הגענו!‬
‫כמה טוב להיות פה בבייג׳ינג, סין.‬
‫בדיוק בזמן לבדיקת הסאונד שלי.‬
‫בטח נמאס לכם לחכות מאחורי הקלעים.‬
‫אולי תעלו לבמה, להצטרף לאקשן?‬
‫כן!‬ ‫-ממש נשמח!‬
‫תודה!‬ ‫-הנחתי שתרצו לעמוד בקרבת הלהקה‬
‫אז יש לי פה בשבילכם אישורי גישה לבמה. ביד!‬
‫אבל איפה הם?‬
‫הם בלתי נראים.‬
‫הופעה כזו עוד לא ראיתם, וגם אתכם לא יראו.‬
‫אהבתי את החשיבה, בת דודה.‬ ‫נתראה על הבמה… או שלא!‬
‫ביי!‬ ‫-נתראה!‬
‫האוטובוס ואני חיכינו לתירוץ‬
‫לנסות את הבלתי נראטור החדש.‬ ‫מי רוצה להיות בלתי נראה?‬
‫אני!‬ ‫-אני רוצה!‬
‫לחצתי על הכפתור הלא נכון? ננסה שוב.‬
‫יותר טוב!‬
‫טוב, תתקרבו זה לזה‬ ‫כדי שאעשה את זה לכולכם בבת אחת.‬
‫אני מתחיל להתחרט.‬
‫טוב, כולם מוכנים?‬
‫תסתדרו בטור.‬
‫רגע, אני רוצה לצלם את זה.‬
‫שנייה. אביא את הטלפון שלי.‬
‫גברת פריזל?‬
‫חבר׳ה?‬
‫ואו, מוזר!‬
‫אני לא בטוח שזה מוצא חן בעיניי.‬
‫הם באמת בלתי נראים.‬ ‫היי, ארנולד, אם אתה שומע אותי, תגיד…‬
‫זה יספיק.‬ ‫-בוא, נעשה תחרות ריצה.‬
‫יש!‬ ‫-היי, חבר׳ה, חכו לי!‬
‫תוכלי להעלים גם אותי, גברת פריזל?‬ ‫-טוב, רק שנייה.‬
‫אוטובוס, מצחיק אותך שאנחנו ביצים?‬ ‫כי אנחנו לא צוחקות.‬
‫גברת פריזל, מה קרה עכשיו?‬
‫אני לא יודעת! אוטובוס?‬
‫כן, אבל זה לא יקרה עד שנגיע הביתה.‬
‫כן, נגיע הביתה ב־23:00.‬
‫אבל רק 10:00 בבוקר בבית.‬
‫השעה 23:00 בלילה.‬
‫והשעה הייתה 23:00 בכל מקום שהיינו בו‬ ‫בארבע השעות האחרונות.‬
‫אוי, אוטובוס, אתה בטח מרגיש נורא!‬
‫מה קורה, גברת פריזל?‬
‫ג׳יוטי, בכל שנה,‬ ‫בחצות בדיוק בערב השנה החדשה‬
‫האוטובוס מעדכן את תוכנת הקסם שלו.‬
‫איזו תכונה?‬ ‫-תוכנה. תוכנת הקסם.‬
‫התוכנות שבעזרתן האוטובוס עושה קסמים.‬ ‫כי זה אוטובוס קסמים.‬
‫טוב, אבל עדיין לא חצות.‬
‫אני יודעת. זה החלק המלהיב.‬
‫האוטובוס מתחיל‬ ‫להוריד את התוכנה החדשה ב־23:00.‬
‫זה קובץ ממש כבד. 13 ג׳יגה־בוס.‬
‫חשבתי שנגיע הביתה ב־23:00 שלנו‬ ‫כדי להוריד את העדכון,‬
‫אבל האוטובוס הוריד את הקובץ‬ ‫ב־23:00 בכל אזור זמן שהיינו בו,‬
‫ואנחנו יוצאים לפני חצות,‬ ‫אז הוא לא יכול להתקין את העדכון.‬
‫אבל מה הקשר לביצים?‬
‫עם כל הקבצים שהוא מוריד,‬ ‫יש באוטובוס תקלות.‬
‫הוא יהפוך אותנו שוב לביצים?‬
‫ביצים, הדומי רגליים, שבבי ברזל? מי יודע?‬
‫אני ואת לא יודעות.‬
‫האוטובוס בטח לא יודע.‬ ‫-אבל אם זה רק עדכון, מה הבעיה?‬
‫בכל זאת, יש לציין‬
‫שברגע שהאוטובוס מתקין‬ ‫את התוכנה החדשה בחצות,‬
‫כל קסם ישן שעדיין פעיל‬ ‫נעשה בלתי הפיך לנצח.‬
‫רגע. זה אומר שאם כולם‬ ‫עדיין יהיו בלתי נראים בחצות,‬
‫הם יהיו בלתי נראים לנצח?‬
‫כן. אז מזל שהם לא.‬
‫רגע, לגמרי הפכנו אותם לבלתי נראים, לא?‬
‫אבל טה־דה! נוכל להחזיר אותם עם זה.‬
‫זה לא אמור היה לעשות את זה. רגע.‬
‫מצב חירום! אין זמן.‬ ‫אלך להחזיר את התלמידים.‬
‫ואני אגלה איך להחזיר אותנו לווקרוויל.‬
‫בואי נראה‬ ‫מה המשחזר עושה עכשיו, ליז. מוכנה?‬
‫צריך למצוא את התלמידים‬ ‫ולהחזיר אותנו הביתה!‬
‫אחרת נחיה את חיינו כילדי עש בלתי נראים.‬
‫טוב, מתחילים!‬
‫״עכשיו הוא הזמן הטוב ביותר‬
‫להגשים את חלומותיך…״‬
‫וונדה? ראלפי? קרלוס? קישה?‬
‫זה מדהים!‬ ‫-עדיף בהרבה על מאחורי הקלעים!‬
‫קרלוס? טים?‬
‫איפה אתם?‬
‫ג׳יוטי, זו את? נכון זה מדהים?‬ ‫אנחנו ממש קרובים!‬
‫אבל ממש רחוקים, נראה לי…‬
‫כי אני לא רואה אתכם!‬
‫״אבל בסוף זה שווה את זה‬ ‫לא חשוב מי אתה‬
‫תתמודד עם פחדיך, נגב את דמעותיך‬ ‫ותוכל להגיע כל כך רחוק!״‬
‫מה קרה עכשיו?‬
‫אין זמן להסביר!‬
‫חייבים לחזור לאוטובוס! עכשיו!‬
‫אבל מה עם ההופעה?‬
‫״הגיע הזמן להפיץ את האהבה‬
‫מכאן ועד השמש הזהובה‬ ‫בואו אחריי…״‬
‫קדימה!‬
‫ג׳יוטי, מה קורה… האור!‬
‫לא. לא לאורות. כן לאוטובוס.‬
‫כאלה מהבהבים!‬
‫ואו…‬ ‫-כל כך יפים!‬
‫ו…צפויים! יש דפוס לאורות.‬
‫נדלק, נדלק, נדלק, נכבה.‬
‫לא מסוגל להפסיק להסתכל. חייב להגיע לאור!‬
‫עצרו! אל תסתכלו על האור, כולם.‬
‫נדלק, נדלק, נדלק, קדימה!‬
‫תעקבו אחרי הקול שלי. מפה! עכשיו תפנו.‬
‫נדלק, נדלק, נדלק, קדימה!‬
‫עכשיו תפנו. נדלק, נדלק, נדלק, קדימה!‬
‫״הגיע הזמן, בואו אחריי‬
‫זה הזמן הטוב ביותר לעוף!״‬
‫תודה, בייג׳ינג, סין. שנה טובה!‬
‫גברת פריזל, הגענו!‬
‫נחמד לראות שאתם פורשים כנפיים.‬ ‫אבל תיזהרו מליז. היא קצת שונה.‬
‫מישהו מוכן לספר לנו מה קורה?‬
‫האוטובוס מוריד את תוכנת הקסם החדשה שלו,‬
‫וזה אומר שהוא לא מגיב כרגיל.‬
‫הוא צריך לבטל את כל הקסמים הישנים‬ ‫לפני החלת העדכון.‬
‫אז אם הוא לא יחזיר אתכם לעצמכם עד חצות,‬ ‫תהיו עשים לנצח.‬
‫לנצח?‬
‫כמעט חצות! הזמן הולך ואוזל!‬
‫אוי, לא!‬
‫אל חשש, יש לי פתרון. אני רק צריכה להבין‬
‫איזה מה־שמו פה הוא האנטי־עש לגיבוי.‬
‫אז כן, בואו ננסה את זה.‬
‫עדיין עשים?‬ ‫-כן.‬
‫ועכשיו?‬
‫עדיין מכונפים עם חשק מוזר לפירות רקובים?‬ ‫-כן.‬
‫זה.‬
‫תודה לאל!‬ ‫-טוב שזה נגמר.‬
‫זה היה מהיר.‬
‫עכשיו, מי מוכן להגיע להופעה הבאה?‬
‫אי אפשר! חייבים לחזור לווקרוויל.‬
‫כל כך מהר?‬ ‫-תקלות בתוכנת הקסם.‬
‫בתכונה?‬ ‫-לא! בתוכנה.‬
‫סליחה על ההפרעה, אבל ממש בכל רגע‬ ‫קרלוס ייתקע כנחש!‬
‫מה נעשה?‬
‫נשתגר בחזרה לווקרוויל. עכשיו! יצאנו!‬
‫טוב. האוטובוס לא רוצה להשתגר‬
‫כי הוא לא בטוח לאן נגיע.‬
‫עם כל התקלות, עדיף ללכת על בטוח.‬
‫סוף סוף! ‬
‫רעיון! אזורי זמן!‬
‫אזורי זמן?‬ ‫-כן!‬
‫גברת פריזל, לא אמרת שהאוטובוס‬ ‫לא יתקין את עדכון תוכנת הקסם‬
‫עד חצות בדיוק?‬
‫נכון.‬
‫אז אם נעבור לאזור זמן אחר‬ ‫שבו עדיין לא חצות,‬
‫הוא לא יתעדכן, נכון?‬ ‫-רעיון טוב, ג׳יוטי!‬
‫צריך רק להמשיך לטוס מערבה.‬
‫נכון! אזורי הזמן מוקדמים יותר‬ ‫ככל שטסים מערבה.‬
‫רגע.‬
‫אז אם נמשיך להתקדם למערב והשעה תלך ותקדים,‬
‫נגיע בסוף לאתמול?‬
‫אל תדבר שטויות, ראלפי. נגיע בסוף למחר.‬
‫אני לא מבין אם היא צוחקת או לא.‬
‫אוטובוס מסכן. זה נשמע ממש לא נעים.‬
‫ולא נעים גם לקישה.‬
‫מתי קישה ואני נוכל לחזור לעצמנו?‬ ‫באמת, קשה לי לנחש.‬
‫קרלוס!‬
‫יש לי משהו על הפרצוף?‬
‫אל דאגה, אני אנקה את זה עם הזנב שלי.‬
‫עיכוב. עשר דקות ו־14 שניות לחצות,‬ ‫גברת פריזל.‬
‫פני מערבה לאזור הזמן הבא, בבקשה!‬
‫אוטובוס, תפעיל את הקסם שלך!‬
‫קסם אחר, אולי?‬
‫בדיוק!‬
‫יצאנ…‬
‫לחגור חגורות!‬
‫אוי, לא!‬
‫אוטובוס, בכל הכוח!‬
‫עוד שלוש דקות חצות.‬
‫איך עוד לא עברנו לאזור זמן אחר?‬ ‫-אבל עברנו מרחק רב.‬
‫כן, אזורי זמן לא מתחלפים כל 1,000 מייל?‬
‫אלף שש מאות ותשעה קילומטר, ליתר דיוק.‬
‫אבל לא בסין!‬
‫לפי הבדיקה שלי,‬
‫סין כולה היא אזור זמן אחד גדול,‬ ‫לא משנה איפה.‬
‫ובייג׳ינג היא בצד המזרחי.‬
‫אז לא נגיע לאזור זמן אחר‬ ‫עד שנגיע למדינה אחרת?‬
‫סין היא המדינה הרביעית בגודלה בעולם.‬
‫הממשלה החליטה‬ ‫שכל המדינה תהיה באותו אזור זמן.‬
‫בשמונה בערב יכול להיות חשוך במקום אחד‬ ‫ועדיין מואר באחר?‬
‫אז אנשים פשוט מחליטים מה יהיו אזורי הזמן?‬
‫אפשר שבאזור שלי תמיד תהיה שעת האוכל?‬
‫אין זמן לבדיחות. כמעט חצות.‬
‫בעוד שתי דקות ו־37 שניות,‬
‫קרלוס יהיה נחש, קישה תהיה תינוקת‬ ‫ומייבן תהיה קוף לנצח!‬
‫מקוק רזוס, ליתר דיוק.‬
‫נטוס דרומה לממלכת בהוטן.‬
‫הם באזור זמן שונה מסין,‬ ‫אצלם מוקדם יותר בשעתיים.‬
‫מהר!‬
‫עשר! חצינו לאזור הזמן של בהוטן.‬ ‫דחינו את חצות!‬
‫בואו לא נדבר על זה יותר.‬ ‫-עכשיו כשחזרנו לעצמנו,‬
‫אפשר להתחיל בעדכון לפני שעוד משהו רע יקרה?‬
‫טוב, רק אמצא מקום לנחיתה.‬
‫זה מרגש. אני לא מצליחה להנחית את האוטובוס.‬
‫תחזיקו חזק!‬
‫ידעתי שהייתי צריך להישאר בבית היום!‬
‫היי, לא הכול שחור.‬ ‫לפחות אני נראה זקן כמו שאני מרגיש.‬
‫כמעט הגענו להודו. זה אזור הזמן הבא.‬
‫ונרוויח עוד שעה להחזיר את ארנולד לעצמו?‬ ‫-לא, הלוואי.‬
‫הודו מקדימה את בהוטן רק ב־30 דקות.‬ ‫-טוב, מה אזור הזמן הבא?‬
‫נפאל, אבל זה לא יעזור.‬ ‫בנפאל 15 דקות מאוחר יותר!‬
‫מה? אז נאבד 15 דקות?‬
‫כן, אבל אל דאגה. אזור הזמן הבא הוא בהודו,‬
‫אז נרוויח אותן בחזרה!‬
‫אין בזה שום היגיון!‬
‫אתה לא טועה, ראלפי.‬
‫כמו שדורותי אמרה בחוכמה,‬ ‫אזורי הזמן הם שרירותיים, ראלפי יקירי.‬
‫מדינות וממשלות ממציאות אותם.‬
‫אוי, לא!‬
‫חייבים לחשוב על דרך לצאת מזה,‬ ‫כי אבד על וונדה הכלח.‬
‫קרלוס!‬
‫סליחה, הבדיחה הייתה מתריסה.‬
‫קרלוס!‬
‫יהיה בסדר.‬
‫נסדר הכול כשנחזור לאזור הזמן שלנו.‬
‫״אזורי זמן יאמרו לכם מה השעה…״‬
‫מוזר שדווקא השיר הזה מושמע בכל התחנות.‬
‫בת דודה?‬ ‫-תראו את זה.‬
‫טוב…‬
‫מה קורה?‬
‫״קודם כול מישהו החליט‬ ‫לקבוע כאן את ביתו‬
‫ואז כדי לדעת מה השעה‬
‫הוא בחר את אזור הזמן שלו‬
‫לפעמים תגלו שהוא שונה‬ ‫מאזור הזמן פה ליד‬
‫אולי כאן השעה שלוש, אבל שם כבר ארבע.‬
‫אזורי זמן יאמרו לכם מה השעה‬ ‫במקום בו אתם נמצאים‬
‫אזורי זמן יאמרו לכם מה השעה‬ ‫בקרבתכם או במקומות מרוחקים‬
‫כשהביג בן הגדול מצלצל 12:00 בצוהריים‬
‫השעה שש בבנגקוק‬
‫בקמרון בדיוק 12:00 בצוהריים‬ ‫ובניו זילנד כבר 23:00‬
‫השעה שבע בבוקר במישיגן‬ ‫ובניו דלהי 16:30‬
‫שעה אחת לפני שתיים בהונולולו‬
‫ובקטמנדו 16:45״‬
‫אחת עשרה, 16:30, 16:45.‬
‫זה ממש מבלבל.‬
‫״אזורי זמן יאמרו לכם מה השעה‬ ‫היכן שתבדקו‬
‫אזורי זמן יאמרו לכם מה השעה‬
‫בקרבתכם ובמקומות מרוחקים״‬
‫לפחות החימום עובד.‬
‫״אולי תהיה כלבלב‬ ‫-ואולי בול עץ‬
‫או ציפור עם קרן‬
‫או קלח תירס‬
‫או שימפנזה גאון!‬ ‫-או קטנה כמו אצבעון‬
‫או חדק של פיל‬ ‫-או בואש מסריח כליל‬
‫או אבן מדברת‬
‫או גביע גלידה קטן‬
‫אבל אתה תמיד נמצא באזור זמן!״‬
‫מזל שעדיין יש לי ידיים.‬
‫אני יכולה להניע את האוטובוס‬ ‫לקפיצה אחרונה בהנעה רקטית.‬
‫לחצי, ליז!‬
‫אוטובוס, תפעיל את הקסם שלך!‬
‫בזמנך הפנוי!‬
‫אוטובוס!‬
‫תלמידים, מחשב הניווט מכוון לווקרוויל.‬
‫אנחנו בדרך הביתה.‬ ‫-סוף־סוף!‬
‫זה חדש.‬
‫גברת פריזל, מה קורה?‬
‫במקום לטוס לווקרוויל,‬ ‫האוטובוס החליט לצאת לדרך משלו.‬
‫וקשה שלא להיות קצת גאה בו.‬
‫לאן הוא טס?‬
‫אה… הוא טס לכיוון דרום.‬
‫חשבתי שהטיול הזה איבד כיוון מזמן.‬
‫אבל ווקרוויל במערב.‬
‫לאיזה מרחק נדרים?‬
‫לדרום הכי דרומי שיש.‬ ‫הקוטב הדרומי, הנה אנחנו באים!‬
‫אנטארקטיקה היא יבשת שלא הופעתי בה.‬
‫את רצינית?‬
‫מה? רגעי משבר הם הטובים ביותר‬ ‫לעשות את מה שתמיד רצית.‬
‫כולם חגורים?‬ ‫-כן!‬
‫טוב־טוב!‬ ‫-לגמרי!‬
‫כולם…‬
‫בסדר?‬
‫זה לא טוב.‬
‫אוי, לא!‬
‫חברים?‬
‫הלוואי שאקבל משהו מגניב.‬
‫אוי, לא!‬
‫מוזר.‬
‫למה האוטובוס טס דרומה?‬
‫לא שאני מתלוננת.‬ ‫זה יוכל להיות ביתנו החדש.‬
‫אני לא יודעת. אוטובוס?‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-הוא אמר…‬
‫שלוש דקות ו־58 שניות לחצות.‬
‫אין סיכוי שנגיע לאזור הזמן הבא.‬ ‫הוא במרחק 1,600 ק״מ.‬
‫זה המצב על קו המשווה.‬ ‫אנחנו ממש רחוקים משם.‬
‫אזורי זמן תואמים בקירוב‬ ‫לקווי האורך של כד״א,‬
‫שנמתחים מקוטב לקוטב.‬ ‫-וכדור הארץ רחב יותר באמצע,‬
‫אז על קו המשווה, סביב אמצע הכדור…‬ ‫-הקווים רחוקים.‬
‫אבל כאן…‬
‫קישה צודקת. כאן בקוטב, כל הקווים מתאחדים.‬
‫מי שמסוגלים יוכלו לדחוף את האוטובוס…‬ ‫-מאזור זמן לאזור זמן!‬
‫בואו אחריי!‬
‫צריך לבדוק איפה אזורי הזמן.‬
‫הוא ממש קרוב!‬
‫רק עוד קצת.‬
‫קדימה!‬
‫אסור לנו לוותר!‬
‫תמשיכו לדחוף!‬
‫ארנולד, זה…?‬
‫לא, זה…‬
‫קפטן איש האבן!‬
‫יש, קפטן איש האבן!‬ ‫-עם קפטן איש האבן ננצח!‬
‫התפעלו מעוצמתו‬
‫של גיבור הר האדם שניצב לפניכם! ‬
‫איש האבן אדיר!‬ ‫-אתה איש האבן!‬
‫חזק, נבון ועתיק‬ ‫כמו האדמה שעליה אתם דורכים.‬
‫ארנולד!‬
‫ומכיוון שחושלתי מסלעים מותכים,‬
‫אתם יכולים לקרוא לי ״קפטן איש האבן הגעשי!״‬
‫קפטן איש האבן הגעשי,‬ ‫לא כדאי שנזיז את האוטובוס?‬
‫נכון. הגיע הזמן להפעיל את כוח האבן‬ ‫ולהזיז את האוטובוס לאזור הזמן הבא!‬
‫יש!‬ ‫-כל הכבוד, ארנולד!‬
‫קדימה, ארנולד!‬
‫אנחנו נצליח!‬
‫כן, כמעט הגענו!‬
‫קדימה, קפטן איש האבן הגעשי!‬
‫הצלחת!‬
‫כל הכבוד, ארנולד!‬ ‫-כן!‬
‫למה לעצור ב־23:00?‬ ‫אני אדחוף אותנו עד 19:00.‬
‫אי אפשר לדחוף את האוטובוס יותר. קר מדי.‬
‫והוא כבד מדי. במיוחד בשביל פרפר.‬
‫זה רק אני, או שהאוטובוס מנסה לזוז?‬
‫נראה שהוא מתקדם היישר אל הקוטב הדרומי.‬
‫למה?‬
‫השערה:‬
‫אם הוא יגיע לקוטב בו נפגשים כל אזורי הזמן,‬
‫הוא לא יהיה בכל אזורי הזמן בו־זמנית?‬ ‫חצות ולא חצות בו־זמנית.‬
‫אולי זה טוב.‬
‫או שלא.‬
‫אוטובוס, אני מקווה שאתה יודע מה אתה עושה.‬
‫האוטובוס הציל אותנו!‬ ‫-יש!‬
‫תודה, אוטובוס!‬
‫רגע! מי יציל את האוטובוס?‬
‫תראו!‬
‫בהחלט לא ראיתי את זה מעולם!‬ ‫-גברת פריזל?‬
‫אוטובוס?‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫האם האוטובוס… הוא…?‬
‫הוא יהיה בסדר, נכון?‬
‫אני לא כל כך בטוחה.‬
‫אנחנו תקועים פה?‬
‫אל תיכנע, אוטובוס.‬
‫״אני זוכרת את היום‬
‫בו התעופפנו פתאום‬
‫הקסם שלך היה ראשון במעלה‬
‫טסנו אל הירח‬ ‫וחזרנו הביתה בצוהריים‬
‫אל תגיד לי שזמנך עבר‬
‫תמיד היית שם‬ ‫להאיר את יומנו‬
‫לא הלכנו לאיבוד אף פעם‬ ‫כי הכרת את הדרך‬
‫אני מחכה שעות בכיליון עיניים‬ ‫לפגוש אותך שוב‬
‫השעות יהפכו לעידנים‬ ‫ונמשיך להיות חברים‬
‫אבל קשה מדי להיות בלעדיך‬
‫כי חלקיק שנייה נמשך יותר מדי זמן‬ ‫כשאני לא לידך!״‬
‫האוטובוס. הוא מודד את הזמן על פי הקצב.‬
‫״זמננו חלף מהר מדי‬
‫הלוואי והוא יכול היה להימשך‬
‫בלעדיך, לא יהיה עוד כיף‬
‫בוא ונחזיר את היום לאחור‬ ‫כדי שנוכל להמשיך לשחק‬
‫אל תגיד לי שעבר זמנך״‬
‫תמשיכו. תגבירו את הקצב.‬ ‫תשירו בקול הכי חזק שלכם!‬
‫״בוא נצא לבקר את הכוכבים‬ ‫ואת נוגה ומאדים‬
‫חלומותינו יטיסו אותנו מסביב לשמש‬
‫יש המון מה לומר‬ ‫בסוף היום‬
‫כי הזמן שלנו רק התחיל״‬
‫תקשיבו. האוטובוס…‬
‫הוא שר!‬
‫כן!‬
‫יש!‬
‫-מדהים!‬
‫אמרתי לך שהאוטובוס הוא מעריץ גדול שלך.‬
‫אבל מה קרה?‬ ‫-ובכן, קול הוא תנודות.‬
‫השירה שלנו כנראה שחררה את מחולל הבינג־בונג‬
‫שלדעתי נמצא במכונן הקסם לשעת חירום‬ ‫שממוקם בעומק המנוע.‬
‫בת הדודה ואלרי תמיד אמרה,‬ ‫״אין קושיה ששיר לא יכול לתקן״.‬
‫קישוא.‬
‫והיא לא טועה.‬
‫אם ליז חישבה נכון, יהיה לנו מספיק קסם כדי…‬
‫לחזור הביתה!‬
‫אל האוטובוס!‬
‫״יש המון מה לומר‬
‫בסוף היום‬
‫כי הזמן שלנו רק התחיל״‬
‫אוטובוס, תפעיל את הקסם שלך!‬
‫קדימה, אוטובוס. אתה יכול.‬
‫הגענו!‬
‫יש!‬ ‫-הגענו!‬
‫מעולה!‬ ‫-מדהים!‬
‫נשמע שכולם שמחים שהגענו הביתה.‬
‫הם לא מריעים לכבודנו.‬
‫הם מריעים כי נכנסה השנה החדשה.‬
‫השעה היא חצות ודקה.‬
‫האוטובוס התקין את העדכון, נכון?‬
‫לא, קישה, הוא לא.‬
‫הגענו לפה אחרי חצות, אז הוא נתקע.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫בלי עדכון תוכנה לא יהיה יותר קסם.‬
‫אנחנו יכולים לעשות משהו?‬
‫מהיום והלאה,‬ ‫אוטובוס הקסמים יהיה רק אוטובוס.‬
‫נורא.‬
‫מה זה, ג׳יוטי?‬ ‫-זה הסרט שלי.‬
‫בסוף לא זכיתי להודות לאוטובוס.‬
‫״המדד לזמנים הטובים שלי‬
‫הוא הזמן שביליתי איתכם‬
‫הזמן שלנו יקר לי‬
‫אני מקווה שגם אתם מרגישים כך‬
‫כן, הזמנים הכי טובים שלי‬ ‫והזמנים הכי טובים שלכם‬
‫והזמנים הכי טובים הם הזמנים הכי טובים‬
‫אז קחו את הזמן כדי לפנות את הזמן‬
‫ותראו שכל הזמנים שלנו‬
‫הם הכי טובים שיש‬
‫הזמנים הכי טובים שלי לא נמדדו‬
‫בשניות, דקות או שעות‬
‫הם נמדדו‬
‫בנו״‬
‫לא, לא ככה זה נגמר.‬
‫האוטובוס מתעדכן בחצות, נכון?‬
‫אבל כבר אחרי חצות באזור הזמן הזה.‬
‫כן, אבל זוכרים שאמרנו‬ ‫שאזורי הזמן הם למעשה שרירותיים?‬
‫הם מבוססים על צרכי המקום שקבע אותם.‬
‫כלומר, השמש נמצאת בדיוק בצד הנגדי‬ ‫למקום שבו השעה היא חצות,‬
‫אבל היא לא יכולה להיות נגדית‬ ‫לכל המקומות באזור הזמן בו־זמנית,‬
‫אז שעת ״חצות״ היא בעצם ממוצע?‬
‫עכשיו הבנתי!‬
‫ווקרוויל היא בקצה המערבי‬ ‫של אזור הזמן שלנו.‬
‫כלומר, אנחנו עדיין לא בדיוק נגדית לשמש.‬
‫אז אם אוכל לכוון את השעון של האוטובוס‬ ‫על בסיס המיקום האמיתי של השמש‬
‫במקום לשעה באזור הזמן,‬
‫השעה תהיה חצות בנקודה הזו‬ ‫רק בעוד כמה דקות.‬
‫יש לי בטלפון שעון‬ ‫שמורה על השעה השמשית האמיתית,‬
‫על בסיס המיקום המדויק שלי בכל רגע.‬
‫לא מפתיע שיש לך.‬
‫לפי השעון,‬ ‫שעת חצות השמשית האמיתית שלנו, בדיוק פה,‬
‫תגיע רק בעוד…‬
‫דקה ו־42 שניות.‬
‫עליי לסנכרן את שעון האוטובוס‬ ‫עם השעה השמשית בטלפון שלי.‬
‫לא!‬
‫זהירות!‬ ‫-תיזהרו!‬
‫הטלפון נהרס.‬
‫לא חשוב, כל עוד זה הצליח.‬
‫השעה התאפסה!‬ ‫-האוטובוס יוכל להתקין את העדכון?‬
‫יש רק דרך אחת לגלות. רדו אל הרחוב!‬
‫מה אתה עושה, טים?‬
‫מסנכרן את השעון שלי לשעה השמשית‬ ‫בשביל הספירה לאחור.‬
‫כולם מוכנים? עשר…‬
‫תשע!‬
‫שמונה! שבע! שש!‬
‫חמש! ארבע!‬
‫שלוש! שתיים! אחת!‬
‫בואו!‬ ‫-כן!‬
‫הנה אנחנו באים!‬ ‫-כן!‬
‫אז, גברת פריזל,‬
‫אם כל אזורי הזמן הם שרירותיים ומומצאים,‬
‫זה לא באמת מדע.‬
‫ראלפי, אנחנו בתקופת החגים,‬ ‫אז זה לא היה טיול כיתה אמיתי.‬
‫שנה טובה!‬
‫בואי ננסה את זה עוד פעם.‬ ‫ואחת, ושתיים, ו…‬
‫אוטובוס הקסמים. מייבן לשירותך.‬ ‫תשאלי אותי שאלה, בלי לחץ.‬
‫ואו, אני לא מאמינה שאני מדברת עם ה־מייבן.‬
‫יש לי שאלה שתמיד רציתי לשאול.‬
‫איך כולם החליטו להשתמש באזורי זמן?‬
‫שאלה טובה!‬
‫אני חושבת שהדרך הכי טובה לענות עליה‬ ‫היא עם שיר!‬
‫ליז? אוטובוס?‬
‫״כשאנשים ניסו לנדוד‬ ‫פעם מזמן‬
‫איש לא ידע מה השעה‬ ‫במקומות מרוחקים‬
‫היו שאיחרו לרכבת‬ ‫אחרים הקדימו‬
‫כי בכל עיר וארץ‬ ‫צוהרי היום היו שונים‬
‫הם נזקקו לאזורי זמן‬ ‫שמתאימים למקום בו אתה נמצא‬
‫כן‬
‫כי אזורי הזמן קובעים‬ ‫מה השעה בכל מקום‬
‫אנשים התקבצו בשנת 1886‬ ‫כדי לתקן את שיטת מדידת הזמן הקלוקלת שלנו‬
‫הם ציירו את קווי האורך‬ ‫ופרסו את העולם כמו עוגה‬
‫כל פרוסה הפכה לאזור זמן‬ ‫עם שעת שחר אחידה‬
‫הם נזקקו לאזורי זמן‬ ‫שמתאימים למקום בו אתה נמצא‬
‫כן‬
‫כי אזורי הזמן קובעים‬ ‫מה השעה בכל מקום‬
‫כן״‬
‫ואו, זה היה מעולה!‬ ‫-לדעתי לשאלה הזו מגיע הדרן.‬
‫טוב, אז הנה זה בא.‬
‫זה נכון שבאנטארקטיקה יש את כל אזורי הזמן,‬
‫ושאפשר פשוט ללכת ביניהם‬ ‫כמו הכיתה של גברת פריזל?‬
‫ובכן, בערך, אבל לא באמת.‬
‫כל אזורי הזמן האלה היו מבלבלים‬ ‫את המדענים שעובדים באנטארקטיקה.‬
‫אז לרוב הם בוחרים שעה אחת ודבקים בה.‬
‫זה מזכיר לי עוד שיר. קדימה, ליז!‬
‫״באנטארקטיקה יש תחנות מחקר‬
‫בהן חוקרים מדע‬
‫ממדינות רבות ושונות‬
‫זו ברית מדעית‬
‫יש תחנות שבוחרות את אזור הזמן‬ ‫של המדינה ממנה באו‬
‫אחרים פשוט בוחרים את זה‬ ‫שהכי קרוב לתחנה שלהם‬
‫התחנה האנטארקטית אמונדסן־סקוט‬ ‫בנקודה הדרומית ביותר‬
‫הם מסנכרנים את השעון שלהם‬ ‫עם זה של ניו זילנד״‬
‫אז שוב, אנשים משתמשים באזור הזמן‬ ‫שהכי מתאים להם‬
‫נכון!‬
‫תודה, מייבן וליז.‬
‫ותודה, אוטובוס הקסמים. זה היה נהדר.‬
‫תבואי כל יום. ביי! נתראה על הבמה.‬
‫אני לא יודעת. כבר מאוחר. אולי כדאי שנסיים.‬
‫אתה צודק, אוטובוס. אולי מאוחר פה,‬ ‫אבל מוקדם במקום אחר!‬
‫כולם לחגור חגורות!‬
‫הלוואי שזה יהיה טיול כיתה נורמלי.‬
‫עם פריז?‬ ‫-אין מצב!‬
‫״משייטים ברחוב הראשי‬ ‫רגועים ומרגישים טוב‬
‫לפני ששמים לב רואים…‬
‫תמנון בשכונה‬
‫גולשים על גלי הקול‬
‫מתנדנדים בין הכוכבים‬
‫פנו שמאלה במעיים‬ ‫פנייה שנייה ימינה אחרי מאדים‬
‫על אוטובוס הקסמים‬
‫מנווטים בנחיר‬
‫עלו על אוטובוס הקסמים‬
‫לסטור לפלנקטון‬ ‫-הרי לך!‬
‫על אוטובוס הקסמים שלנו‬
‫שטים בנהר של לבה‬
‫על אוטובוס הקסמים‬
‫כמה שזה נפלא‬
‫אז תחגרו את עצמותיכם למושב‬
‫תיכנסו, אל תתביישו‬
‫וכדי שיומכם יהיה מושלם‬
‫אולי יאפו אתכם בפשטידה‬
‫על אוטובוס הקסמים‬
‫היכנסו פנימה, הנסיעה מטריפה! קדימה!‬
‫סעו באוטובוס הקסמים!״‬
‫תרגום כתוביות: אדוה לנציאנו‬